18 Nordling, Fagelfaiinan i Enare. 



diiraf, att iinnu sa langt norrut som vid Nejdenfjord af Ishafvet 

 synas forsvinnande spar af en forntida tallskog i form af annu 

 i marken kvarsittande stubbar och rotter. Afven pa hogfjallens 

 sluttningar, hvilka nu befinna sig inom subalpina regionen iir 

 samma forhallande radande. Hiiraf finner man att afven de tall- 

 skogar, hvilka nu bilda bestandsgransen eller ligga narmast den- 

 samma, i en snar framtid aro domda till undergang, desto 

 sakrare som ungskogsbestand aro siillsynta och frosattningen 

 obetydlig. 



Af fjallstrackningarna, som sades i NO— SW-lig riktning 

 genomlopa omradet, ma niimnas Vacar och Kuosnaoaivi — Vaseli- 

 selgge — Vainogessimoaivi — Piihtipokke och Ruovvipokke strack- 

 ningarna, af hvilka den forstnamnda utan afbrott gar fram anda 

 till Ishafvet. Den senare ater, hvilken icke torde na Ishafs- 

 kusten, ar ofta afbruten och bestar af ofvan uppraknade toppar. 

 Till Vacar kan man rakna Pieggaoaivi nagot afsides liggande 

 fjall och till Kuosnaoaivi— Ruovvipokke strackningen Semikuortag 

 och Kumppioaivi toppar. Dessa tva sistnamnda toppar bilda 

 egentligen tillsammans med Vainogessimoaivi en fjallkomplex 

 for sig, da det mellanliggande landet nar bjorkregionen. Ehuru 

 alia dessa fjall synas vara betydligt lagre an de mera betydande 

 topparna af Muotkatunturit, na dock de fiesta af dem den alpina 

 regionen. Afven dessa toppars stupytor vetta at norr. 



Kuosna vattensystemet, omradets vestra grans, bestar af 

 en lang racka storre och mindre sjoar, hvilka, borjande ej langt 

 norr om Enare sjo, genom Nejden elf utfalla i Ishafvet. For- 

 bindelsen mellan strackan bestar hogre upp ej af nagon egentlig 

 elf, utan silar sig vattnet fran den ena sjon till den andra ge- 

 nom valdiga stenholster; i basta fall forbinder en obetydhg back 

 tva af dessa sjoar med hvarandra. De ansenligaste sjoarna i 

 detta vattensystem — fran riksgransen raknadt — aro: Jienga- 

 jaur, Taktijaur, Rakkijaur, Sevetjaur, Njallojaur, Mihkaljaur 

 och Kuosnajaur. Af ofvan uppraknade sjoar ar Sevetjaur med 

 en langd af ofver 20 kilometer den storsta. 



Grans mot oster for omradet i fraga sades den fran Cur- 

 nujaur sjo upprinnande och i Curnuvuodna vik af Enare sjo 



