Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XV, N:o 3. 75 



svarta med Ijusa spolar; de innersta armpennorna med smala 

 hvita spetsar. Handpennornas tiickare blagraa; armpennornas 

 liickare lika fargade men med hvita spetsar. Armpennornas ofre 

 tiickare morkt blagraa med Ijusgra spetsar. Stjiirttackarena 

 hvita med grahvita spetsar. Stjartpennorna svartgraa med breda 

 Ijusa inkanter. 



Sedan honan fatt fullstiindig kull och borjat rufva iiggen, 

 samla sig hanarna i stora flockar till langt ifran mannisko- 

 boningar aflagsna, saval pa fjallen som i laglandet belagna triisk 

 och floder, for att rugga. Pa nagra fa natter afbetar gasflocken 

 stora strackor af strandangarna och ar darfore tvungen att, sa 

 snart fodan tryter vid ett af trasken, begifva sig gaende — fa- 

 geln ruggar namligen sa grundligt att den till circa 14 dagar 

 alldeles saknar flygformagan — till ett annat, ofta en mil eller 

 annu mera aflagset trask. Da man vid ruggtidens borjan, d. 

 V. s. i medlet af juli, besoker nagot af dessa trask dar en gas- 

 flock en tid uppehallit sig, frapperas man bade af den myckenhet 

 vingpennor de lemnat efter sig, den stora areal af angen som 

 de afbetat och de valdiga exkrementhogar som utmarka betes- 

 platserna. Honan ruggar forst sedan ungarna aro nara nog 

 flygskickliga, saledes i borjan och medlet af augusti, ehuru ej 

 sa fuUstandigt som hanarne. — Boet som oftast bestar af en- 

 dast en af torrt ho lost sammanfogad bale, invandigt bekladd 

 med honans egna fjadrar och dun, bygger den vanligtvis i en 

 videbuske. Hackningstiden infaller i slutet af maj och borjan 

 af juni. Ehuru jag ej sa sallan antraffat dess bo kan jag meddela 

 har endast tva fynddata, namligen: 1892 den 27 maj bo med 

 7 obetydligt legade agg och den 3 juni bo med 8 nastan friska 

 agg, hvartdera boet pa samma mossang i videbuskar ej langt 

 fran strand en af en i Fermi jaur utmynnande biick. 



A^iscr Teynminckii Boie {minutus Naum.). 

 Da af de gass, som allmogejagare ruggtiden fiilla vid 

 fjallsjoarne, ungefar hiilften alltid tillhor denna art (de ofriga 

 aro siidgiiss), besta de vid samma tid i laglandets sjoar skjutna 

 faglarne uteslutande af A. segetum. Hiiraf kan man val draga 

 den slatsatsen, att denna art uteslutande tillhor fjallen, ty ej 



