64 Xordlinff, Fagelfaunan i Enare. 



ett med 3 obetydligt legade och ett med 4 stark t legade iiggj; 

 den 13 juli ett bo med 3 friska och ett med 4 nagot legade agg. 



1893: den 18, 22, 28 och 29 juni samt den 7 juli bon 

 med friska iigg; den 9 med obetydligt legade och den 12 juli 

 med 3 friska iigg. 



Tre uppmiltta kullar forete foljande malt: 



34,9 34,5 34,4 34,1. 34, 2 34,2 3 4, 33,8. 



24,3 24,7 24,-5 24,6. 24,7 24,4 24,6 24,2. 



34.0 33,6 33,1 32,7. 

 24,4 24,5 24,7 24,1. 



Charadrius morinellus L. 



Endast pa fjallkarren i och ofvanom videregionen fore- 

 kommer arten, ehuru afven diir sallsynt. Under flyttningstiderna 

 upptrader den ibland pa gardslindan och pa akerfalten vid gar- 

 darna, dar den da ifrigt loper omkring letande efter foda. Om 

 dess hackningsforhallanden kanner jag ej mycket, da jag endast 

 en gang, niimligen den 17 juni ar 1893 funnit bo af den. Det 

 bestod endast af en fordjupning pa en tufva och var belaget 

 nara stranden af en fjallsjo inom videregionen. Aggen, som 

 voro 3 till antalet och endast litet legade, aro bade till grund- 

 farg och teckning forvillande lika morkt tecknade agg af Ch. 

 apricarius, men betydligt mindre, langd: 41,2, 41,0, 40,7; tjock- 

 lek: 28,8, 26,6, 28,2. 



Charadrius apricarius L. 



I motsats till foregaende art foredrager Ijungpiparen lag- 

 landet, diir den pa de stora oppna flackmossarne forekommer 

 till ganska stort antal. Pa fjallen bar jag endast en gang ar 

 1896 sett den inom bjorkregionen mellan Vainosoaivi och Semi- 

 kurtag toppar pa en obetydhg mosse. Enhgt allmogens uppgift 

 skall den dock ej vara sallsynt pa fjiillmossarna. Sitt bo bygger 

 den pa en tufva, halst en sadan, som iir omgifven af gungQyn, 

 i de oppna mossarne. Det bestar endast af en i mossan in- 

 tryckt grop, och da de diiri befmtliga iiggen, hvad fargen vid- 



