Acta Societatis i)ro Fauna et Flora Fennica, XV, N.o 3. 83 



En kiill pa 6 agg, som ar 1891 hemtades till mig under 

 namn at" alliigg och med en skjuten allhona som bevis dfirpa, 

 misstiinkte jag hogeligen ej tillhora denna art, och som forst- 

 mastaren C. F. Hollmerus, sedan jag siindt iiggen ifraga at 

 honom, iifven betviflade deras identitet, anseende dem hallre 

 tillhora Anas acuta, delar jag numera fullkomligt denna bans 

 asigt, sedan jag i de tre omnamnda kullarna fatt se akta agg 

 af arten. 



Endast pa en af de ar 1898 tagna kullarna kan jag bar 

 meddela matten for de 7 aggen, ty de tva ofriga forsalde jag 

 genast, utan att miita dem: 



54,4 54,3 54,0 53,6 53,3 5 3,3 52,2. 

 35,9 35^ 35,7 36,0 35,5 35,3 35,8. 



Pa fjiillen ocb tundrorna i nordostra Enare forekom allan 

 ej sa sallsynt sommaren 1896. Pa tundran mellan Vainosoaivi 

 ocb Semikurtag toppar sag jag den 16 juli i en liten insjo tva 

 ungkullar, tillsammans 16 ungar ocb begge modrarna, Af dessa 

 skot jag den ena bonan ocb 3 ungar. Nagra dagar tidigare sag 

 berr A. W. Granit i en vattensamling pa Vainosoaivi fjalltopp 

 en ungkull. Pa tundrorna vid riksgransens fortsattning inom 

 konungariket Norge sag jag i juni manad i en insjo nagra all- 

 bonor af bvilka jag skot en. Troligen bade dessa sina bon pa 

 en liten bolme i sjon. 



Somateria mollissima L. 



Fyra sarskilda ganger bar arten sommartiden antraffats 

 inom omradet. Bland annat ar 1891 pa bostsommaren a Par- 

 takko gard vid Enare sjo. Troligt ar att arten alia dessa ganger 

 endast varit vinddrifven eller annars vilsekommen. 



Somateria spectahilis L. 



Ar 1893 sag jag i en allmogestuga ett uppstoppadt, men 

 mycket illafaret skinn af denna vackra fagel, som troligen varit 

 iimnadt till vetta, men da det befunnits vara odugligt till detta 

 andamal, gifvits at barnen till leksak. Agaren uppgaf sig for 

 nagra ar sedan vartiden bafva skjutit det i Enare sjo. 



