ofi Hugo Krmik, FAjielfaiinan i (lamlakarleby. 



ven ute vid hafsbandet. Fageln ses oin hosten ofta i sallskap 

 med m^sar. 



Sterna caspia. Sommarfagel. Nagot par uppges af fiskare 

 hiicka pa de yttersta klippoarna vester om Tankar (Vesterba- 

 dan, Kallskiirsberget). — Ett par observerades 18^)2 VI 9 pa 

 en sten ute i vattnet straxt utanfor Harrbada udd; 1894 X 1 

 observerades ett exemplar vid Engefjarden. 



Sterna hirundo (tiro). Sommarfagel. Forekommer mycket 

 allmiint pa klippholmar och klippgrnnd i den yttre skargarden, 

 hackande i storre eller mindre kolonier (exempelvis c. 20 par 

 pa Klasklippan 1887; c. 15 par pa Kubborna norr om Orrskar 

 1897). Hiickar allmant afven i den inre skargarden pa gras- 

 bevLixna bankar och stenhallar, nndantagsvis pa enskilda stenar 

 ute i vattnet. Langs kuststranden antraffas arten allmant pa de 

 i hafvet utskjutande sandiga uddarna, Harrbada udd, Grasjals- 

 bada och Bredviksandudd. — Bon funna: 



1883 VI 10 med 3 st. agg; VI 25 med agg, och antraffa- 

 des en stor dununge; — 1884 VI 5 med agg; VI 23 med agg; 



— 1886 VI 12 med 3 st. agg; — 1887 VI 9 med forlegade 

 agg; VI 21 med agg; — 1888 VI 5 med 3 st. agg: VII 6 med 

 agg; — 1889 VI 6 med agg; — 1891 VII 6, veckogamla ungar; 



— 1892 VI 9 med 2 st. friska iigg; — 1893 VI 8 med 3 st. 

 friska iigg; — 1897 VI 12 med 3 st. friska agg. 



Boet anliigges pa marken. En gang antriiffades agg i ett 

 gammalt fiskmas bo pa en sten langt ute i vattnet. Icke sa 

 alldeles saltan antraffas tarnagg, som aro mer tunnskaliga iin 

 vanligt och till fargen blahvita med sparsamma flackar, nagon 

 gang alldeles utan sadana. Da dylika fynd blifvit gjorda en- 

 dast i trakter, dar tarnans agg aro utsatta for upprepad plun- 

 dring, torde orsaken till ofvan niimda afvikelser hos aggen sta 

 att sokas i den omstandigheten, att fageln varit tvungen att 

 upprepade ganger varpa ny kull (jamfor om Gratruten). — 

 Fageln iir vid hackplatsen, da sma ungar finnas, synnerhgen 

 modig och forsvarslysten, stortande under ilskna skran ner pa 

 bade menniskor och djur. I fangenskap blir tiirnan tam och 

 nojsam. 



