8 Hh()o Kranh, Fai!;(4ffuiiiaii i Gamlakai-leby. 



dets alluvialmarker invid ocli suder om staden, trakterna vester 

 och sydvest om sockenkyrkan (Villviken), omgifningarna kring 

 Saka trask samt alluvionerna vid Kronoby as mynning eller 

 fastlandsomradets sydvestliga horn. Lagliinda fuktiga iingar 

 antriiffas bl. a. Rings elfven. Myrar, glest bevuxna med forkrympta 

 barrtriid och tvinformer af bjork upptrada af niimnvard ut- 

 strackning blott i trakterna mellan Saka by och elfven (»Han- 

 nineva mossan>), mossar ater pa Katon i insjons omgifning. 

 Ytterhgare omgifva forsumpningar af oUka slag de fiesta 

 triisk. 



Odlingen ar i hufvudsak inskrankt till backarna i byarnas 

 och stadens omgifningar. Backarna niirmast omkring byarna 

 iiro i allmanhet upptagna till akrar, mindre ofta till odlade 

 angar, hvilka senare i synnerhet antraffas vester och sydvest 

 om staden. Battre naturliga angar antraffas saval i stadens 

 och byarnas omgifningar som langs elfven och i skiirgarden. 



Det ofvan anforda torde mojligen gifva nagon forestallning 

 om iakttagelseomradets fysisk-topografiska beskaffenhet i allman- 

 het. I det efterfoljande komma natarforhallandena inom omra- 

 det ytterligare att skildras vid behandlingen af hackfaglarnas 

 fordelning pa skilda standorter, da dessa lokalers natur i kort- 

 het angifvas. 



Hvad skildringen af hackfagelfaunan betriiffar, ar att fram- 

 halla, det mangariga observationer ligga till grund for denna, 

 savidt det galler den del af fastlandsomradet, som iingefar 

 begransas af elfvens hogra mynningsarm i oster, i soder af en 

 linie, som tankes dragen fran elfven c. IY2 km ofvan om Kauko 

 i sydvestlig riktning till sodra strandomradet af Bredvikfjard, 

 och af hafvet i ofrigt, samt smaskaren oster och norr om Knifson, 

 Langon, Mustruon, Bergon och Katon. Daremot blefvo namda 

 storoar, alluvionerna vid Kronoby as mynning, trakterna kring 

 Saka, Linnuspera och Oivo byar afvensom trakten a omse si- 

 dor om Gamlakarleby elf fran Lahnakoski till Kauko foremal for 

 ifrigare exkursioner hufvudsakligast sommaren 1895; och som- 

 maren 1896 undersoktes sistniimda trakt grundligt. Den ater- 

 staende delen af iakttagelseomradet, d. ii. Larsmo sockens om- 



