Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 26, ri:o 4. 7 



sidoborsten hos Erioph. schmardce uppgifvas vara endast halften 

 sa langa som hos Erioph. campanula. Kn viisendtlig skilnad 

 ses slutligen i fjaderborstens olika stralantal, som ar 5 hos 

 Erioph. schmardce och 6 hos Erioph. campanula. 



Eriophyes pini (Nal.). Denna art, af hvilken hittills blott 

 ett enda exemplar blifvit funnet (se Lindroth: Bidrag till kan- 

 nedomen om Finlands Eriophyider i Acta Societatis pro Fauna 

 et Flora Fennica, T. XVIII. N:o 2, p. 7!) vid Latva i Karelia 

 olonetsensis patraffades i augusti 1902 af forf. i Mantsala 

 (Nylandia) vid kagelhuset a Andersbergs gard. Arten i fraga 

 astadkommer flerariga anda till 20 cm langa och V2 — 1,5 cm 

 breda uppsvallningar pa yngre grenar af Pinus silvestris. Vid 

 fyndorten i Mantsala kunde dylika gallbildningar emellertid ej 

 upptackas. De angripna tallgrenarna voro stallvis knapt mark- 

 bart uppsvalda. Omnamnas ma att djuren forekommo i ett sa 

 kalladt vindbo, som har och hvar patraffas vanligen i spetsen 

 af kraftigare grenar, och syntes forekomma sa godt som ute- 

 slutande i de icke till utveckling komna halftfortorkade knoppar, 

 som mer eller mindre rikligt forekomma i dylika vindbon. Mojli- 

 gen har Eriophyes pini nagon andel i uppkomsten af vissa 

 vindbon hos tallen. 



Eriophyes quadrisetus (F. Thorn.) Nal. ar en troligen ofta 

 forbigangen art, som lefver pa Juniperus communis. Djuret, som 

 af forf. patraffades sist forflutna sommar flerestades i Borgnas 

 (Nylandia) pa Laha och Kotojarvi egor samt pa Hogholmen 

 vid Helsingfors, astadkommer deformation saval af vardvaxtens 

 barr som stamdelar samt barkottar. Foljande gallbildningar 

 iakttogos pa de omnamnda fyndorterna: 



I. Internodieforkortning; de tattsittande barren forkortade, 

 och vid sin bas utbredda och -uppsvalda. De emot hvarandra 

 prassade bladbaserna bilda ett sprickformigt rum, hvari djuren 

 uppehalla sig. 



II. Stamdelen icke forkortad; de enskilda barren vid basen 

 dynlikt uppsvalda och den omedelbart ofvanfor liggande stam- 

 delen uppsviild till en mot bladbasuppsvallningen motsvarande 



