Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 26, n:o 8. 27 



iopslarvens pigmentflackar gora sig annu svagt gallande. Nagot 

 spar till oga kunde jag dessvarre ej upptacka hos detta exem- 

 plar. Kroppsfargen var gul-gra och langden 0,76 mm. Larven 

 of verskj uter saledes cyclopslarven med ungefar en tredjedel af 

 sin egen langd. En i det narmaste liknande larvform har tidi- 

 gare beskrifvits af Olsson (3). 



Nagon afdragen cyclopshud fann jag ej trots ifrigt letande 

 i larvens narmaste omgifning. Omgifningen, uti hvilken larven 

 antraffades, i forening med fastorganets ofverensstammelse med 

 cyclopslarvens spiralorgan liimnar, fransedt ofriga likheter — sy- 

 nes det. mig — vagande skal for det antagande, att vi har hafva 

 funnit det narmast efter cyelops foljande stadiet i Achteres sdndrce's 

 genetiska utveckling. 



Afven det allra sista larvstadiet, for A. percarum utforligt 

 beskrifvet och afbildadt af Glaus (5), har jag en gang lyckats 

 antraffa. Exemplaret erbjod intet af intresse utofver det, man 

 linner uti Claus' fortjanstfulla monografi. Dess langd utgjorde 

 1,48 mm. 



Af den beskrifna utvecklingen framgar, hurusom Achteres 

 — har A. sandroe — i de tidigaste stadierna af sin metamorfos 

 blott en jamforelsevis kort tid bibehaller sin karaktar af full- 

 komligt fritt lefvande larvform. Endast naupliusstadiet, hvilket 

 genomgas pa mindre an en fjardedels timme, ar att betrakta 

 sasom alldeles fritt, i det att redan cyclopslarven genom sina 

 extremiteters byggnad och sitt lefnadssatt adagalagger en viss 

 anpassning till det parasitiska lefnadssattet. Denna tendens 

 for anpassning till det parasitiska lefnadssattet, som salunda redan 

 under den s. k. progressiva utvecklingen gor sig gallande, fram- 

 trader sa mycket mera i det nasta stadiet, med hvilket den re- 

 gressiva utvecklingen anses intrada. Kroppsformen forenklas, 

 fastorgan upptrada, alia ofverflodiga appendiculara organ for- 

 svinna, med ett ord: organismen i sin helhet anpassas mer 

 och mer till det lif, hvilket slaktet sa smaningom under sin 

 fylogenetiska utveckling gjort till sitt. Uti denna regressiva ut- 



