Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 26, n:o 8. 45 



sin byggnad. Stjarten ar skarpt afsnord fran den ofriga krop- 

 pen. Antraffas saval fria . som parasiterande pa sot- och salt- 

 vattensfiskar. 



Argulus foliaceus Lin. (Argulus argulus Leach), af skargards- 

 befolkningen kallad fisklusen, synes vara vidt utbredd och an- 

 traffas alia tider af aret saval i sott som salt vatten, massvis 

 snyltande pa snart sagdt hvilken fiskart som halst. Sjalf har 

 jag tagit parasiten pa foljande vard-djur: Perca fluviatilis, Esox 

 lucius, Leuciscus rutilus, L. idus, L. phoxinus, Abramis brama, 

 A. bjorkna, Plenronectes flesas, Tinea vulgaris, Gasterosteus acu- 

 leatus, Lucioperca sanclra och Acerina vulgaris. Glaus anfor 

 Alburnus lucidus*), Bhodeus amarus, »laxforellen» samt Ambly- 

 stoma. Literaturen upptager vidare Syngnathus typhle, Cyprinus 

 carpio, Salmo trutta, 8. fario (Hofer), Rana samt I&ma-larver. 

 Ej alldeles sallan antraffas arten fritt kringsimmande. Enligt 

 Leydig (I) ar A. foliaceus utbredd ofver hela Europa. 



Artens cephalothoracalskold, som ar nastan aggrund och 

 framtill pa bagge sidorna uppvisar en svag inbuktning, tacker 

 extremiteterna, med undantag af det bakersta paret. Stjarten 

 (cauda) mater x / 4 af den ofriga kroppen, ar borstbesatt och 

 genom en uti sagittalplanet lopande inskarning till halften delad 

 uti tvanne lober, hvilka i spetsen aro halfcirkelformigt afrundade. 

 De bakre antennerna bevapnade med en maktig tagg. Gadden 

 ratt lang; sugroret omvandt klubblikt. Sugskalarna sma, i dia- 

 meter 1 / 9 af totallangden. Kammen (pecten) pa de bakre ma- 

 xillarfotterna ar forsedd med ett ovalt taggfalt och utloper uti 

 3 stora jamforelsevis trubbiga taggar. Fargen ar genomskinlig 

 gron. Langden (saval tf som o) utgor 6—7 mm; storsta bred- 

 den 372— 4 mm. 



Arten antraffas vanligtvis fast pa vard-djurets kroppsbe- 

 tackning eller vid branchialkavitetens vaggar, i undantagsfall pa 

 sjalfva galbladen. Ofta upptrader den massvis, i det att nastan 

 hvarenda fisk man undersoker visar sig vara hemsokt af den- 

 samma. Detta galler i all synnerhet Perca fluviatilis, hos hvil- 



") Anfores afven af Voigt. 



