12 Pehr Gadd, Parasit-Copepoder. 



bar en lika bojd biklo. Furcalborsten tre par, det innersta langst, 

 dubbelt langre an nagotdera af cle ofriga, det mellersta kortasl. 

 Ogat och tarmkanalen intensivt indigofargacle. Langden utgor 

 0,76 mm, jamte aggsackar 0,89 mm. 



Denna Ergasilus-iorm star ratt nara den af Kroyer (2 

 & 3) under namn af Ergasilus gasterostei beskrifna, men aro 

 skiljaktigheterna dock sa stora, att den atminstone torde kunna 

 anses som en underart till Kroyers — om man ej vill be- 

 trakta densamma som en sjalfstandig art. 



De afbildningar af Ergasilus gasterostei (<?&?), som Kroyer 

 (3) lamnar, aro visst ganska ofullstandiga, men harvid kom- 

 mer oss Pagenstecher till hjalp. P. har namligen under namn 

 af Thersites gasterostei beskrifvit djuret, hvilken beskrifning at- 

 foljes af flera, som det forefaller, ytterst omsorgsfullt gjorda 

 afbildningar. Att Kroyers Ergasilus gasterostei och Pagen- 

 stecher s Thersites gasterostei aro identiska synes mer an san- 

 nolikt, da deras artbeskrifningar i alt vasentligt ofverenstamma. 



Parasiten, hvars allmanna kroppsform i princip aterham- 

 tar ofriga Ergasilus-arters, visar i jamforelse med dessa en yt- 

 terlighet uti ansvallning, hvilken jag dock aldrig sett framtrada 

 sa stark som hos E. gasterostei Kr. Man aterfmner hos ifraga- 

 varande art den kannspaka indigobla fargteckningen samt det 

 likaledes bla, af tvanne ljusbrytande kroppar sammansatta ogat. 



De fornamsta olikheterna mellan Ergasilus gasterostei Kr. 

 och denna form sta — fransedt kroppsformen — narmast att 

 soka uti de bada antennparens och mundelarnas olika byggnad 

 samt uti abdominalborstens antal. Afven hvad storleken betraffar, 

 synes foreliggande form nagot ofverstiga den af Kroyer be- 

 skrifna. Det forsta paret antenner (pi. I fig. 17) har jag funnit 

 besta af fern leder, hvilka alia likformigt afsmalna mot spetsen. 

 Samtliga fern aro, som af figuren framgar, rikligt forsedda med 

 borst, af hvilka de mera mot spetsen belagna i langd betydligt 

 ofvertraffa basledernas. Pagenstechers figur uppvisar, i ofver- 

 ensstammelse med Kroyers beskrifning, sex leder, de tvanne 

 forsta betydligt kraftigare utvecklade och bildande ett »skaft» 



