Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 26, n:o 8. 13 



for de ofriga. Nagot sadant har jag ej kunnat upptacka. Andra 

 paret anntenner (fig. 18) ar i likhet med ofriga ergasilers ut- 

 veckladt till pregnanta fastvarktyg, hvilka hos denna form ge- 

 nom sina leders kraftiga linjer och stora rorlighet om mojligt 

 annu battre an hos de foregaende motsvara sin uppgift — att 

 stadigt fasta parasiten vid dess vard. Hvardera antennen bestar 

 af fyra jamforelsevis korta och kraftigt bygda leder. Den yt- 

 tersta ar ombildad till en skarp, inatbojd klo. Vid basen af 

 namda klo framspringer annu en mindre sadan, hvilken uti sin 

 bojning foljer den storre at. Dess langd utgor ungefar halften 

 af den storres eller nagot darutofver. Kroyer beskrifver sin 

 art med tvaledade bakre antenner, i det han framhaller, huru 

 »Rodleddene» aro sa sammantrangda och otydliga, att de endast 

 tillsammans kunna uppfattas som en led — altsa en fran var 

 form ratt afvikande byggnad. 



Att ifragavarande form ej varit for Kroyer alldeles fram- 

 mande, men af honom sammanblandats med E. gasterostei, 

 framgar af foljande, pa tal om den sistnamdas andra antennpar 

 falda uttryck. (Vi bora paminna oss, att han beskrifver bakre 

 antennerna sasom sammansatta af endast tvanne leder). »Hos 

 Unger finder ikke den Sammensmeltning af Ledderne Sted, som 

 hos den voxne Hun; man kan med Sikkerhet skjelne fire Led ». 

 Altsa tanker sig Kroyer, att dessa parasiter som » Unger » skuile 

 hafva mycket kraftigt utvecklade och val anpassade fastantenner, 

 hvilka antenner pa ett senare stadium — det konsmogna — 

 skuile reduceras. Att utvecklingen skuile gatt uti denna rikt- 

 ning forfaller mig minst sagdt otroligt och vederlagges afven af 

 analogier inom gruppen. Var form ar ej haller nagon ungdoms- 

 form, hvilket med onskvard tydlighet framgar af det forhallande, 

 att samtliga individer — minst ett par hundratal foreligga i 

 preparat — aro konsmogna, d. v. s. forsedda med yttre agg- 

 sackar, som i manga fall t. o. m. visa toma skai efter redan 

 utkrupna larver. Att Kroyer funnit den som »Unge» utgifna 

 pa en arstid, da de yttre aggsackarna ej varit utbildade, kan 

 forklara bans uppfattning. Detta forefaller sa mycket antagli- 

 gare, som kroppsformen hos foreliggande form en tid af aret 



