Acta Societatis pro Fauna et F ora Fennica, XIV, n:o 2. 23 



starkt betonas att utsigterna for framgangsrik koksvaxtodling 

 aiinu i landets nordliga delar iiro ganska stora, om blott in- 

 tiesse, sakkunskap och omtanke forefinnes. Synnerligen upply- 

 sande i detta afseende ar den erfarenhet som kronolansmannen 

 X. Nordling viinnit i Inari. A sitt bostalle diirstades, Toivo- 

 niemi, bragte han till stand en kokstradgard, hvars like manga 

 socknar i mellersta Finland icke kunna uppvisa. Enligt herr 

 Nordlings muntliga meddelande var den terrang, diir koksvax- 

 terna odlades, endast i vester af naturen skyddad mot blast, 

 hvarfor han uppforde ett fyra aln hogt plank till varn mot nor- 

 danvindarna. I denna triidgard odlade han=-^) med god framgang 

 morotter, rodbetor, pepparrot (!), palsternackor, sallat, spenat, 

 dill, persilja, ryska gurkor, sockerarter (mognade de flesta ar), 

 piplok, rodlok (blef mera liten), syltlok (!), purjolok samt, npp- 

 dragna i bank och sedan utplanterade, hufvudkal, blomkal och 

 sockertoppskal (andra kalslag endast undantagsvis); jordartskoc- 

 kor ofvervintrade val pa kalljord pa tillrackligt djup. — Enligt 

 meddelande af forstmastare A. VV. Granit har denna anlaggning 

 efter hr Nordlings bortflyttning sa godt som fullkomligt fatt for- 

 falla. Men att de vunna odlingsresultaten icke voro tillfaUiga, 

 visas af forstmastare Wai-nerbergs kulturer i Thule i narheten 

 af Toivoniemi. 



*) Uppgifter harom fmnas offentliggjorda i Finska Hushallnings-Sall- 

 skapets Handlingar 1878—83. H. 2. p. 310. Af herr och fru NordhDg har 

 jag haft nojet emottaga en mangd skriftliga och miinthga upplysningar ro- 

 rande deras odhngar. 





