26 Fred)-. Elfcing, Kiilturvaxterna i Finland. 



Delta hvad betraffar landtbrukarne af herremannaklassen. 

 For den stora massan af jordbrukare iir finare koksviixtodling 

 iinnu mycket frammande. 



Pa Aland, i Egentliga Finland, Satakunta^ Nyland och Ta- 

 vastland med undantag af de nordligaste delarna ar kalroten 

 kokstriidgardsvaxten par preference och for det mesta iir den 

 ocksa den enda; hufvudkalen, som i ostra Finland iir sa all- 

 man, har annu icke vunnit storre spridning, medan ater odlin- 

 gen af tobak gatt tillbaka i kustomradet, sa att den forst i mel- 

 lersta och norra Tavastland ar allman. Man skulle viinta att i 

 niirheten af stiiderna, diir dock konsumtionen af tradgardspro- 

 dukter och delvis afven tradgardsodlingen lange nog varit hemma- 

 stadd, nagon verkan daraf skulle forsporjas, men sa ar icke 

 fallet. Tradgardsmastare hafva uppstatt invid de storre stii- 

 derna, det ar allt. Det ar icke stadsbefolkningen, iitan herre- 

 mannen pa landet som direkt verkat genom sitt foredome. I 

 sjalfva verket har exemplet af de i dessa landskap ratt talrika 

 herregardarna, hvilka oftast besta sig en liten kokstradgard, ver- 

 kat att sadana uppstatt afven a atskiUiga allmogelagenheter, mest 

 naturligtvis a de fornamliga, hvilka afven i ofrigt narma sig 

 herremannaklassens gardar. De fiesta saker, som a herrgardar 

 gemenligen odlas, kan man har afven fmna hos bonder, ja enstaka 

 bondgardar hafva nyanlagda kokstradgardar, hvilka fuUkomligen 

 kunna mala sig med manga herrgardars, men ytterst sallsynt 

 ar delta, och saltan ar det man ofver hufvud tinner en tappa 

 koksvaxter vid gardarna. Vid ett och annat torp ser man ocksa 

 att en foretagsam vardinna anlagt en liten tappa, dar hon od- 

 lar nagra smasaker, kanske oftast lok, mest till afsalu. De koks- 

 vaxter, som vunnit den storsta spridning bland allmogen aro, 

 utom kalroten, morot och rodbeta, hvartill iinnu kunde laggas 

 tradgardsarter, men det iir egentligen blott inom tva ganska in- 

 skrankta omraden, som denna sa att saga fmare odling tyckes 

 vara nagot sa nar allman, namligen i vestra Nyland och i en 

 del af sodra Satakunta (narmare under morotter). 



I norra Tavastland, hela Savolaks och Karelen ar trad- 

 gardsodlingen mycket enkel och ganska likformig. Det ar tre 

 vaxter som karaktiirisera den: tobak, kal och kalrot; afven 



