36 Fredr. Elfving, Kulturvaxterna i Finland. 



Heliantlms, Papaver och Liliimi hulhiferiim iiro nutidens mest 

 omhuldade blomster. AUmant odlade aro de emellertid icke^ 

 men jiimte dem finnes afven andra, sasom Aqvilegia, Dianthus, 

 Pceoina, diverse ettariga, sasom lofkojor, violer, Nemophila, och af- 

 ven georginer antraffas hos en och annan. 



Forhallandena blifva icke biittre nar man kommer in i 

 Satakunta. 1 landskapets vestra del och langs Kumo elf anda 

 upp till Tammerfors-trakten fmner man emellertid icke sallsynt, 

 i Tyrvis till och med allmant, storre och mindre, mest dock van- 

 vardade, frukttriidgardar (iippel med stickelbar och vinbar) och 

 dessa atfoljas ofta af nagra exemplar af olika loftrad: bjorkar, 

 ronnar, haggar och syrener samt undantagsvis andra trad slag 

 (pil, ask, lind, lonn, ek, liirktriid och poppel) eller buskar (Sjn- 

 rcea. Samhiicus, Rosa, Caragana, Vilmrnum). Intresset for blomster- 

 odling haller stallvis pa att vakna. Tyrvis tradgardsforening, 

 stiftadt 1888, bar i detta afseende gjort mycket. — I Karkku 

 voro for 80 ar sedan krusmynta och abrodd samt vallmo gan- 

 ska allmanna; de begge forstnamda ha for det mesta forsvunnit, 

 och i deras stalle fmner man Aqvilegia, Delpliinium, Lilium hilhi- 

 ferum, hvarjamte nya arter fran tradgardsmastare borja tranga 

 in. I Tammerfors-trakten fmner man hos en och annan georginer. 



Pa gransen mot Tavastland vinner den i detta landskap 

 radande seden att kalhugga trakten narmast gardarna allt mer 

 insteg. I Loimaa kiinner man hvarken prydnadstrad eller 

 blomster. I Lempaala ar trakten kring gardarna alldeles kal. 

 Dar undantagsvis nagon tradgardstappa forekommer innehaller 

 den foretradesvis nagra appeltrad och bar- eller syrenbuskar 

 och dartill kanske nagon korsbarsbuske eller sjelfsadd asp m. m. 

 Prydnadsblomster ser man sallan, och da iir det antingen gamla 

 perenna arier sasom Aqvilegia vulgaris, Lilium hulhiferum. Inula 

 helenium eller de vanligaste ettariga arter t. ex. Calendula, Papaver 

 somyiiferiim, Lychnis clialcedonica, Dianthus barbahis. En ganska 

 liknande redogorelse ges fran Teisko, med tillagg att intresset 

 for smarre planteringar kring boningarna markbart stigit under 

 senare ar, om ocksa resultaten tills vidare aro klena. I Tavast- 

 kyro skildras forhallandena pa foljande satt. »Utom ronnar, 

 som delvis blifvit planterade och hvilka allmogen med sar- 



