Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XIV, n:o 2. 4o 



land och bidraga till att karaktiirisera forhallandena kring 65. 

 breddgraden. 



Vid den systematiska anordningen bar jag fuljt Englers 

 Syllabus. 



Taxacese. 



Gingko blloba. Ett 40-arigt exemplar finnes i skyddadt 

 liige vid Fagervik i Inga. 



Araueariaceae. 



Larix sibirlca. Trifves viil och blommar i Simo; i Pudas- 

 iiirvi finnas trad pa 10°^; i Inari bailer den sig alldeles dvarg- 

 artad, krypande. Kemijarvi: ett en meter bogt larktrad (denna 

 art?), som biiskar sig. 



L. europaea. Uppgifterna harom kanske osiikra. I Ulea- 

 borg sags vid sidan af ett atminstone 10=^^ bogt, val utveckladt 

 exemplar af L sibirka ett patagligen samtidigt darmed plante- 

 radt exemplar af L. mropcea, som var nagra meter lagre och 

 mindre viil vuxet. — Ej fullt hardig i Pitea. 



Pinus strobus. Lider ofta i Helsingfors af varfrosterna, 

 men siitter fron. I Tammela fryser den ner under kalla vintrar. 

 Invid Vasa finnes, i Sandviks-parken, flere exemplar. Det stor- 

 sta af dem, som, viixande bland andra trad, starkt skjutit i hoj- 

 den, matte 1896 i omkrets 85*^^ vid basen, 75^'^^ vid brost- 

 hojd; dess hojd uppskattades till 14—15™; det var kottebarande. 

 — Vid Uleaborg (Pukki) sags ett omkligt exemplar, enhgt upp- 

 gift, atminstone 15 ar gammalt, som fortlefde, tiickt af snon. 



P. cembra. Trifves bra vid Tornea. I Inari bailer den 

 sig alldeles lag, dvergartad, krypande. Valamo: c. 20"^^ hog, 

 33—34"^^ i diameter (Kihlman). 



Picea alba. Gar bra i Uleaborg. — Trifves viil ocksa i 

 Pitea. 



P. excelsa. Den vanliga granen planteras icke ofta sasom 

 prydnadslriid och hor icke heller till de omtyckta gardstriiden. 

 Det forefaller som om den vore mer omtyckt i ostra an i ve- 

 stra Finland. Icke heller granbiickar aro allmiinna. 



Abies pichta. Vinner mer och mer spridning i planterin- 



