88 Fredr. VAfrhuj, Kulliirvaxlerna i Finland. 



Ruskeala, diir odlingen iir mind re allmiin eller till och nied rar. 

 Mot vester visar den ock beniigenhet att aftaga; sa i Vehka- 

 lahti, Sip|)ola, Miehikkalii, lAiiimaki, Jaala, Heinola och Hartola, 

 medan den i Kymmene, Pyttis, Stromfors och Anjala uppgifves 

 vara allman. Foretradesvis odlas den inom hela detta omrade 

 af allmogen och for det mesta i alldeles liten skala; sin stor- 

 sta utstriickning ha bonfiilten i trakten kring S:t Michel. 



Vester om den angifna gransen liar bondbonan sa godt 

 som ingen betydelse som kulturvaxt. Pa vestra Paijanne-stran- 

 den odlas den iinnu h. o. d., men langre in i Tavastland for- 

 svinner den niistan belt och ballet och dyker upp. endast pa 

 enskilda lagenheter, sannolikt mest hos herreman. Afven i Ny- 

 land, raed undantag af Kymmene-trakten, odlas den sa godt 

 som alls icke: i Lojo t. ex. bar den antecknats endast en gang 

 vid ett torp, och fran Mantsiila sages att den fordom odlades 

 a vissa lagenheter, men sannolikt icke mer kultiveras. A Egent- 

 liga Finlands fasta land och i inre skargarden traffas den sall- 

 synt odlad i alldeles liten skala, oftast som tradgardsvaxt, efter 

 hvad det tyckes. Socknar fmnas, fran hvilka den alls icke upp- 

 gifves, men ofver bufvud ar den mer kand har an i Nyland 

 och Tavastland. Pa Aland och i de yttre skarsocknarna ar 

 bondbonan nastan alldeles okand (forr allman i Korpo, numera 

 obekant). 



Norr om 62° med of van angifna undantag ar odlingen af 

 Faha alldeles betydelselos. De nordligaste orterna for denna 

 odling i ostra Finland aro Karttula (h. o. d.), Kuopio, Kaavi 

 och Pielisjarvi (a en lagenhet). I vestra delen af inlandet iir 

 den ytterst litet spridd; en mycket sallsynt kuriositat iir den 

 ock i Osterbotten. I Kajana-omradet iir den icke antecknad. I 

 Pudasjarvi sas den vid nagra stugor i minsta utstrackning, men 

 frona mogna knappast ordentligt. I Rovaniemi och Muonio- 

 niska hafva standspersoner forsokt odla bondbonor, och i Muo- 

 nioniska var resultatet att fron erhollos sma som storre arter. 



V. sativa. Odling af vicker till gronfoder har pa senaste 

 tider vunnit en viss betydelse. Jamforelsevis sitllan odlas vic- 

 ker enbart, mest i blandning med hafre. I Abo, Nylands och 

 Tavastehus Ian odlas dylikt gronfoder i alia socknar, iitskaren 



