106 Fredr. Elfving, Kulturvaxterna i Finland. 



Artemisia absinthium, malort, iir viil icke mer foremal for 

 odling, men kvarstar a gardsplaner och i tradgardar sedan gamla 

 tider, da den kultiverades for medicinskt andamal och som me- 

 del mot mal; dess anvandning i dessa syften har icke helt och 

 hallet upphort bland allmogen. Den ar afgjordt mest spridd i 

 landets sodra och sydvestra delar. Oster och norr om en linie 

 mellan Viborg och Gamla Karleby ar den mycket sallsynt. Trif- 

 ves val i Inari (Nordling, F. hush, skpts handl. 1878—83, h. 2, 

 p. 315). 



A. abrotanum antriiffas i gamla tradgardar och vid stugor, 

 afhallen eller atminstone tolererad for sm lukt; utom torpare- 

 kretsar torde den numera icke nyplanteras. Inlindad i niisdu- 

 ken, skall abrodd allmanneligen af bondgummorna hafva an- 

 viindts sasom »vackelsemedel» i kyrkan, skrifves fran Lojo. 

 Dess nuvarande utbredning vittnar om dess inforande fran ve- 

 ster: den uppgifves vara allmiin i Jomala, Geta, Korpo, Kisko, 

 Tenala, Raumo, Bjorneborg och Mustasaari; i Tavastland ar den 

 ganska sallsynt, och i Savolaks och Karelen saknas den sa godt 

 som helt och hallet. Nordligast uppgifves den fran Kemi-trakten, 

 diir den antraffas hos en och annan herreman. 



Cynara scolymus. Odlas regelbundet allenast a nagra fa 

 egendomar och hos tradgardsmastare i sodra Finland anda upp 

 till Tammerfors-trakten; plantorna hallas ofver vintern dels tiickta 

 i det fria, dels i kallare. Nordligast har man i Haapavesi (1896) 

 experimenterat darmed. 



C. cardunculus. Odlad a Fagervik pa forsok 1893 afven- 

 som a Narpes kyrkoherdebol med godt resultat. 



Cichorium intybus. Cikoria odlas iinda upp till Simo, men 

 har endast i landets sydostra del nagon storre betydelse som 

 kulturvaxt. I Viborgs Ian odlas den namligen, om ocksa blott 

 i liten skala, i alia kommuner, och i manga af dem allmiint. 

 Sa i kustsocknarna kring Ladoga fran Kexholm till Salmi (nara 

 nog i hvarje gard: Sortavala) och i anslutning dartill i Ruskeala, 

 Tohmajarvi och Parikkala, vidare pa Karelska niiset, dar dock 

 frekvensen stiillvis nagot nedgar; i Viborgs-trakten (»alla som 

 hafva jord») och i kustsocknarna iinda till Kymmene och An- 

 jala, dar den annu ganska mycket odlas. Bade herreman och 



