110 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXI, X:o 1. 



(fq), silv. p: Laest, cfr And. Sal. p. 68; tantum in reg. subalpina 

 mihi obvia: Linden in Bot. Gentr. LXI p. 221]. 



Lapp. ross. Per partem silvaticam hujus territorii superio- 

 ris partis haud infreqvens: Fellm. Ind.; usqve ad sinum Kola 

 (!) parcius, modo in parte occidentali visa: N. I. Fellm., cfr 1. c. 

 p. XXXVII et Beket. p. 591; Imandra: F. Nylander!; Jokostrow: 

 Mela PL; Nuotjavr: Enwald & Hollmen!; c. 5 km a litore prope 

 pag. Sosnovets!, Katschkofka c. 7 km a litore in paludosis 

 tundrae!, prope pag. Voroninsk! etiam f. pilosa! : Kihlman. 



Nyl. Sselan betviflar, att arten numera finnes vid Helsingfors; at- 

 minstone har han aldrig sett den darstades: Sael. ann. — Kl. p: Backm., 

 men upptages af Fl. Kar. blott for Kon. och sags ej alls af mig; enligt 

 uppgift skulle den dock finnas i Kb. Tohmajarvi nara Everila, ehuru jag 

 ej vagar fullt forlita mig darpa. — Lk. Rovanen (Wainio): Hult Lappm.; 

 upptages icke i Wainios tryckta arbeten. — Wahlenb. uppgifver »neqve 

 extra hanc regionem Lapp. [= reg. silv. inf.] earn umqvam vidi; sed de- 

 mum e Nylandia Fennoniae eandem attulit Nob. a Forselles», hvilket 

 maste anses vilseledande. 



Den stora freqvensen i Kon. torde narmast bero darpa, att de for 

 arten lampliga standorterna, flackmossar och gungflyn, talrikt forekomma 

 i provinsen. Ett motsatt forhallande forklarar mahanda artens sallsynthet 

 t. ex. i sodra delen af Ob, afvensom i vissa delar af Sb. och Kb. 



Hojdeii uppgifves till 30-60 cm: Mela Kasv. Ill p. 302. Fran Ob. 

 Turtola antecknades buskar, som voro 90 cm [3 fot], se Hjelt & H. 



Varierar sasom kandt hogst obetydligt; nagon gang finnas stipler, 

 stundom ser man de yttre bladen afven sasom aldre svagt hariga sasom 

 t. ex. hos exemplar fran Sat. Karkku!. se afven under Lapp. ross. Mon- 

 strositeter anmarkas i Medd. I p. 93. 



Hyb rider aro hos oss patraffade med S. aurita, S. glauca, S. hastata, 

 S. Lapponum, S. repens och rosmarinifolia afvensom S. vagans. Hybriden 

 S. myrtilloides X nigricans ar tage'n i Ingermanland vid Jamburg: Schmalh. 

 hybr. p. 125, jfr Schmalh. p. 572, Giirke p. 14 afvensom Meinsh. p. 318 

 under namn af S. nigricans c microphylla. 



Salix repens L. 



In Fennia maxime occidentali saltern plurimis plagis 

 frequenter obvia, ad orientem versus subito rarescit, ut jam 

 70—100 km ab or a sinus bottnici plerumqve rara esse videa- 

 tur; qvamqvam rarissime etiam in Fennia orientali ad fines 



