42 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXI, N:o 1. 



Ehuru i allmanhet ej synnerligen hog och ofta grenad anda ued- 

 ifran, uppnar dock graalen, som sarskildt i borjan vaxer mycket snabbt, 

 pa lampliga stallen, dar den ej brytes till lof, en nagorlunda betydlig 

 storlek. Sa omnamnes fran Nyl. Helsingfors att i botaniska tradgarden 

 finnes ett 10 — 11 m hogt trad, 30 cm i diani.: Kihlm. I Sat. Karkku 

 fanns vid Jarventaka en graal, som torde varit nara 12 m hog, ehuru 

 antagligen endast 30 — 40 ar gammal. Sommaren 1895 fann jag i Sat. 

 Birkkala vid Epila, att omkretsen af den storsta alen darstades var i d. n. 

 89 cm [1 V2 aln]; den torde dock ej hora till hufvudformen af A. incana. 

 — Exemplaret fran Oa. Petalaks, hvilket af Callier bestamts till var. 

 hypochlora, uppskattas af Lauren till 15 m. — I Kon. vid Perttiniemi sags 

 ett 7 m hogt trad, hvars sprickfria stam vid brosthojd matte 134 cm i 

 omkrets, kronan frisk och lofrik: Kihlm. — Fran Ob. Uleaborg omtalas 

 en alle af trad, som aro 5—7 m [20—25 fot] hoga och 34 cm [14 turn] i 

 diam.: Berg p. 87. Se afven om storleken af tradet under var. argentata 

 och isynnerhet var. virescens t. ex. fran Oa., Ob., Li., Lapp. ross. etc. 

 Hojden uppskattas till 4—20 m: Mela Kasv. Ill p. 318-319. 



Hvad graalens forekoinstsatt for ofrigt angar, torde foljande med 

 sma modifikationer vara tillampligt pa storre delen af det inre landet. 

 »Den forekommer ofverallt mycket allmant och upptrader ymnigt och 

 skogbildande flerstades i narheten af byar dels pa svedjemarker, dels pa 

 andra bordigare platser (heist pa steniga rullstensbackar, isynnerhet da 

 . . . lerskiffer ingar i jordens sammansattning) eller i lundar och allmant 

 langs vagkanter; i de djupare skogarne visar den sig endast instrodd»: 

 Norrl. On. p. 26. Af Norrlin framhalles yttermera att lofskogen bildas af 

 lag och elandig graal pa genom langvarigt svedjande utarmade betesmar- 

 ker. ^Pa tillandningarna ater upptrader sistberorda tradslag under frodi- 

 gare form i ymnighet, ofta afven pa sina stallen forherrskande»: Norrl. 

 s. o. Tav. p. 83, jfr afven Hjelt Ant. p. 24 och 33, dar det framhalles att 

 graalen forekommer i storsta myckenhet pa ofta svedjade eller eljest magra 

 och torra backar. — Har ma annu folj. anforas: »vanligen upptrader den 

 spridd bland andra tradslag, men bildar dock stallvis afven ensam skogar 

 af icke obetydlig utstrackning, isynnerhet i Savolaks pa vidstrackta, gamla 

 svedjelander samt jamval i Karelen och Tavastland»: Ign. Geogr. p. 339, 

 se afven Hult Vedv. p. 200—202. »Alskog tacker oerhorda arealer i det 

 inre af landet, sardeles osterut och i St. Michels lan»: Kihlm. Angaende 

 forekomsten i Ka. skrifves: » Skogbildande pa tillandningar langs Wuok- 

 senstr. (i synnerhet pa Kuparsaari och Lietsaari holmar i Wuoksen i vid- 

 strackta, tata bestand af 4—6 m hoga, rakstammiga trad). Pa torra, ste- 

 niga backar intager den ett anmarkningsvardt rum och antr. under olika 

 former for resten pa de mest olika lokaler*: Linden. 



Fran Om. uppgifves: » Graalen ar inom oniradet [Gamla Karleby, 



