20 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXI, N:o 1. 



Betula fputieosa Pall. 



Nyl. >Hoglmd auf Mooren»: Schrenk p. 158, jfr Kupr. Diatr. p. 23 

 och Trantv. p. 55; Brenn. p. 7 sager harom: >har dock ej af nagon annan 

 patraffats, hvarfore man val far antaga att det ar den pa sadana lokaler 

 forekommande B. pubescens — carpatica Reg., som darmed blifvit forvexlad>, 

 jfr Brenn. p. 38 och Koppen Verbr. II p. 245. Ernellertid grunda sig 

 uppg. om foljande art mojligen harpa, da aldre uppg. om B. fruticosa 

 af Koppen Verbr. II p. 245 m. fl. foras till B. humilis. — Den akta B. 

 fruticosa anfores endast fran Davurien, Ostsibirien, etc.: Regel Prodr. p. 170. 



Betula humilis Schrank. 



Finl. ? Petersburg: Fries; »ad Finlandiae limites, in Ingria copiosa, 

 in Finlandia orientali investiganda* : Fries p. 212. Finnland: Regel Mon. 

 p. 48 nomine B. humilis a genuina, jfr Herb. Mus. Fenn. II p. 129. Om 

 dessa uppg. galler dock fortfarande »non citra Nevam, qvantum mihi inno 

 tuit, lecta» : W. Nyl. Distr. och >in H. M. F. adest tantum e gub. Olonets 

 extra ditionem nostram . . . apud nos autem, qvantum scimus, nondum 

 observata*: Herb. Mus. Fenn. II p. 129. Se afven Medd. XXVI p. 180. 

 — [L. ent. uppraknas af Martins p. 185, men att harmed afses nagon 

 lag form af andra arter kan anses for sakert.] — (Arten upptages endast: 

 »In Europa media et boreali* : Regel Prodr. p. 173 och var. genuina narmast 

 fran >Suecia, Curonia, Livonia » : 1. c. — Meinsh. p. 326, som upptager arten 

 sasom >sehr haufig» i sandomradet, namner uttryckligen »im Nordgebiete 

 fehlend>). 



Betula nana L. 



In Lapponia et Fennia septentrionali freqventlssime et 

 copiosissime obvia et saltern in parte occidental! usque ad 

 summa cacumina alpium territorii adscendit; austro-occidentem 

 versus freqventia minuitur, ut infra 62° in parte occidentali 

 plerumqve passim — satis frequenter, qvamuis saepe copiose, 

 inveniatur; in maxime austro-occidentali autem parte pier umque 

 uidetur esse rarior et in Aland ia incerta est. 



Till.; per Ostrobottniam : Fl. Lapp. p. 266; Kalm; Prytz 

 cont. ermmerat; maxima pars Fenn. et Lapp.: Fries, vide etiam 

 Led. Ill p. 654, Nym. Gonsp. p. 673, Regel Prodr. p. 171, Ign. 

 Geogr. p. 841 et Koppen Verbr. II p. 239 et cfr Trautv. 

 p. 50, Regel Mon. p. 43, Rerg Verbr. p. 126, Gurke p. 50, Hjelt 

 Utbr. p. 156 [23] et Sallm. p. 5. 



