14 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXI, N:o 1. 



af 6—8 m en genomskarning af 33 centim.: Buhse p. 3; i Tshapomadalen 

 matte KihlmanJ en dod bjorkstam af 45 cm diameter: Kihlm. Ber. p. 24. 

 Atta uppgifter forekomma hos Kudrawtsow p. 237, hvaraf framgar att de 

 bjorkar han uppmatte vid Kola hade en hojd af 6—8 m och deras tjock- 

 lek var i medeltal 74, l cm i omkrets, se afven 1. c. p. 238, 240 och 241. 

 Ett mycket stort antal uppgifter upptagas i Kihlm. Pfl. p. 165—209. Af 

 sammanstallningen Kihlm. Pfl. p. 221 — 222 ma har endast anforas att den 

 hogsta alder som angifves ar 124 ar, det ifragavarande tradet fran Lt. Kola 

 taget af Enwald) hade en diam. af 22 cm och led ej af karnrota. En 

 krypande bjork i oskyddadt lage vid Lp. Orloff hade en alder af 90 ar 

 och en diameter af endast 5,4 cm; f. 6. far jag hanvisa till originalupp- 

 gifterna 1. c. I sammanhang med uppgifterna fran Lappland bor fram- 

 hallas, att bjorken i narheten af sin nordgrans forekommer endast pa torrt 

 eller friskt underlag, men pa vatare stallen pa sin hojd utbildar forkrympt 

 lagskog [»Knieholz>]: Kihlm. Pfl. p. 211. 



Hvad landet i sin helhet angar uppgifves hojden till 12 — 18 m: 

 Mela Kasv. Ill p. 315 — 316; se f. o. under B. verrucosa. 



Angaende frobildningen namnes »An baumartigen Exemplaren durfte 

 die Ausbildung der weiblichen Katzchen alljahrlich eine reichliche sein» 

 aber auch kaum mannshohe Straucher tragen nicht selten Frtichte in erheb- 

 licher Menge. Nur die flachgeschorenen, meterhohen Straucher und noch 

 niedrigere Krtippel fand ich durchgehend steril»: Kihlm. Pfl. p. 242. Det 

 uppgifves visserligen att kulturforsok med fron fran Lapp. ross. varit 

 fruktlosa, men detta kan bero darpa, att bjorkfroet mycket snart forlorar 

 sin grobarhet, se Kihlm. Pfl. p. 242—243. 



Yid eller redan i narheten af tradgransen antager bjorken ej sallan 

 ett afvikande utseende, sa namnes: »Auch die Birke wachst vielfach auf 

 den Kusten-Plateaus in den Boden angeschmiegter Spalierform ; die 

 Zweige bewurzeln sich leicht, konnen aber ohnedies eine Lange von we- 

 nigstens 2,5 m erreichen; sie sind immer steril*: Kihlm. Pfl. p. 69. Bord- 

 bjork m. fl. beskrifvas 1. c. p. 73 — 74 och sallsyntare former 1. c. p. 70, 

 jfr Kihlm. & Palm. p. 8 och Kihlm. Pfl. p. 192, 200 och 211. Se afven 

 Hults uppg. fran Lk. under var. rhombifolia f. latifolia etc. och jfr Hult 

 Lappm. p. 112. Afven pa Solovetska oarna antager bjorken likartade for- 

 mer (J. I. Lindroth): Borg Koivut. p. 199. 



Angaende bjorkens skottbildning sarskildt vid dess nordgrans, se 

 Sandberg p. 190—192. 



I afseende a bjorkens forekomst sasom fossil namnes: Betula alba 

 ar kanske det vanligaste af alia kvartarfossil och har sa vidt jag af mina 



