4 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXI, No 1. 



der Ik.] — Vid Dvoretz (Kon.) sta tva bjorkstanimar, den ena dod, den andra 

 med en lefvande tradlik gren; den ena matte 261 cm, den andra 263 cm i 

 omkrets vid brosthojd; toppen pa hvardera borta, men stammen annu 3 — 4 

 m fran marken ej markbart klenare: Kihlm. — I [Om.] Gamla Karleby 

 socken Liljeberg hemman finnes en bjork, som uppgifves vara planterad 

 for c. 125 ax sedan . . . omkretsen, nara jorden 3,1 m . . . hojden 

 18,57 m: Rosberg Finska tradj. XX Geogr. F. T. 1895 p. 154, dar narmare 

 beskrifning forekommer. — Annu i Lim. omnamnes ett trad af omkring 

 18 m [>10 famnar»] pa mon 10 km norrom Kantalaks och vid Pinosero 

 24 km [»23 verst»] norr om Kantalaks nedanfor Hibina 21,5 m [36 fot] 

 hogt: Mela PI. Se afven ofvan under Li. — (Endast i afseende a uppg. 

 fran Oa. framhalles det icke uttryckligen att de hanfora sig till B. verrucosa). 

 Ale. Ill p. 97 uppgifver bjorkarnas hojd till 30 m; Mela Kasv. Ill p. 315 

 hojden hos jB. verrucosa till 15—25 m. — Angaende bjorkskogarne se under 

 B. oclorata. 



Arten hybridiserar med B. nana och sannolikt med B. odorata, se 

 langre fram. 



Angaende forhallandet till B. odorata ma har anforas folj.: B. odorata 

 synes vara den i yttre skargarden uteslutande forekommande arten, medan 

 daremot B. verrucosa ar ofvervagande pa de storre landen i inre skar- 

 garden: Bergr. p. 16, dar afven detaljerade uppgifter fran Al. lemnas. 

 Xagra ar senare namnes: Masurbjorken ar i stora delar af sodra och syd- 

 vestra skargarden absolut ofvervagande i forhallande till glasbjorken, inom 

 vissa mindre omraden t. o. m. sa godt som ensamt upptradande: »Sallm. p. 6. 



I afseende a artens forekomst sasom fossil namnes: »ar antecknad 

 fran 5 lokaler; vid [Ab. Karis Molneby] Anta, [Ab. Lojo Vejans] Stubb- 

 angen och [Ab. Lojo] Humppila upptrader den i sa riklig mangd och i sa 

 typisk form att nagot tvifvel om bestamningens riktighet ej kan foreligga. 

 Hittills ar arten af mig sakert pavisad i ek- och granzonen, af Herlin ar 

 den afven angifven fran lager vid Kovelahti och Parkanojoki [hvardera i 

 Sat. Ikalis], som maste raknas till furuperiodens sista del: G. And. p. 95, 

 jfr afven under B. odorata. 



Formae seqventes indicantur, distributio earum non 

 explorata. 



f. vulgaris Reg. [= typ.] fqq: Mela Kasv. Ill p. 315, vide 

 etiam Brenn. Obs. 



f. (vulgaris) expansa Reg. — Nyl. Tytarsaari: Brenn. 



f. sterilis Regel. In turfosis pascuisqve . . . Fenniae: 

 Regel Prodr. p. 164 nomine B. alba subsp. I verrucosa 



