96 Acta Socie'tatis pro Fauna et Flora Fennica, XXI, N:o 1. 



Not. likasa t. o. m. med stor freqvens. — Lim. N. I. Fellmans exemplar 

 fran Kurengi bestaindes af Lundstrom till 8. cinerea. Arrhenius anser 

 dock exemplaret vara S. caprea var. parvifolia And. och oberoende daraf 

 finnas fullt sakra uppgifter om artens forekomst i kringliggande trakter. 



Ehuru salgen, sasom f ram gar af det ofvanstaende, ar allman eller 

 atminstone ganska allman i storsta delen af omradet, bildar den dock ej 

 egna bestand. Detta framhalles ratt ofta, sa t. ex. Sallm. p. 2, Laur. Vaxtf. 

 p. 8, afvensom for Al. och Pargas: Arrli. Fl. 



Sasom fossil uppgifves arten vara funnen i Oa. Ilmola och i Ka. 

 vid Yiborg: G. And. p. 121. 



I afseende a storleken ma framst namnas, att salgen i sodra Finland 

 oftast ar ett medelstort eller lagre [10 m : Ale. Ill p. 91 ; 3—12 m : Mela 

 Kasv. Ill p. 299] trad och sadant visar det sig annu nagon gang i Lk. 

 For ofrigt finnes endast ett fatal uppgifter, hvilka dock visa att tradet 

 undantagsvis i sodra delen af omradet kan na stora dimensioner. Ab. 

 Inio pa Qvarnholm finnes ett exemplar, som matte 202 cm i omkrets vid 

 1 m hojd, tradets hojd 10 m: Bergroth Finska tradj. XIV i Geogr. F. T. 

 1893 p. 195, dar narmare beskrifning lemnas. — Kon. Dvorets ett gammalt 

 trad med djupa sprickor och stark rota 163 cm i omkrets; en afdod stam 

 vid Dvorets 187 cm vid brosthojd: Kihlm. — Li. I bjorkskog vid Toivo- 

 niemi ett c 4,5 m [15 fot] hogt hontrad (Kihlm.): Hult Lappm. p. 54. I 

 lundar i bjorkregionen har och dar enstaka, stundom naende ofver 4 m : 

 1. c. p. 125. — Se afven Blomqv. Cat. p. 13, under Lp. och under S. fragilis. 



Af former och varieteter markas att Mela upptager v. lati folia And., 

 v. angustifolia And. och v. parvifolia And.: Mela Kasv. Ill p. 295, af hvilka 

 v. parvifolia sages vara r : 1. c. p. 299 ; af dessa qvarstar dock endast var. 

 angustifolia: Mela Kasv. IV p. 295. [Meinsh. p. 320 sarskiljer &)glabrata och 

 b) cinerea, hvilken sistnamnda sages vara allman vid Nevas utlopp och 

 pa oarne; dessa aro mig alldeles okanda]. — Var. humilis Al. »Cm Sp> d. v. s. 

 strodd i skog pa Kokar etc.; sakert utan betydelse. — Ob. »med aflonga, 

 i bradden naggade blad ... V. Botn. Torne& etc. . . . Monne planta hy- 

 brida?>: Liljebl. p. 302, jfr Brenn. Obs.; torde ej kunna utredas. Dess- 

 utom finnes fran Kuus. af Nyberg! en form »amentis foliolatis>. 



Daremot ar var. grandifolia Fr., som upptagits sasom sporadisk i 

 Lappland etc.: Fries, jfr afven Fries i Bot. Not. 1840 p. 186, dar den be- 

 skrifves, afvensom fran L. ent. reg. subalp. r (L. L. La^stadius): Lsest, 

 jfr And. Sal. p. 34 och Trautv. Incr. p. 693, ej identisk med den syd- 

 europeiska S. grandifolia Ser., utan S. caprea i. angustifolia And. Mon. 

 p. 77, jfr 1. c. p. 61. (Wimmer sager: *S. grandifolia Fries et Andersson 

 . . . mihi ab ipsa S. caprea nullo modo diversa esse videtur»: Wimm. 

 p. 37). I sammanhang harmed markes, att var. subdeptressa, som af L. L. 

 Lsestadius inlemnats fran L. ent. Kaaresu'anto, af Lundstrom bestamts till 

 S. caprea hufvudarten och var. subcinereoformis fran samma stalle till 

 S. cinerea X Lapponum. 



