172 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXI, N:o 1. 



Kk. Ett exemplar fran Mossala nara Koutajarvi: Euwald & Hollinen! 

 fordes pa grund af Lundstrorus bestamning till denna hybrid, jfr Herb. 

 Mus. Fenn. II p. 41. Emellertid ingar enligt Kihlman S. myrtilloides ej i 

 sammansattningen, pa grund hvaraf uppgiften har utgar. — Lapp. ross. 

 upptogs harifran redan i forra upplagan af Herb. Mus. Fenn. p. 55. N. I. 

 Fellm. anmarker dock p. LXIV, att Naytamo [Neiden], darifran exeni- 

 plaret varit taget, ligger utom Lapp, ross.; for ofrigt torde exemplaret 

 ej alls hora till denna hybrid, atminstone aterfinnes det ej mera bland 

 kollektionen af denna hydrid i H. M. F. Pa ett exemplar fran L t Kildin 

 (N. I. Fellman?)! har Lundstrom daremot antecknat »S. Lapponum vel 

 versi folia*. 



Af former sarskiljes var. myrtoides (Fr.) Hartm. (= S. versifolia var. 

 submyrtilloides And. Mon. p. 104). Lapp. bor. or.: Fries, sasom underart, 

 jfr afven Fries p. 208; Lapp. Fenn. (Arrhenius, Wainio): Xym. Suppl. p. 

 281 ; Lapp. Fenn.: Gurke p. 14 under nainn af S. lapponum X myrtilloides 

 a) S. myrtoides. — Nyl. se under hufvudformen. — Kb. Lieksa: Wainio 

 i (Prot. 3, XII, 1881) Medd. IX p. 128. — Om. se under hufvudformen. — 

 [L. ent. reg. subalp. r (Fries): Laest.] — Vidare namnes om sjalfva hybri- 

 den: »Sub variis formis turn ad S. Lapponum, turn ad myrtilloidem acce- 

 dentibus legitur*: Herb. Mus. Fenn. II p. 130; jfr ofvan under Li. Ett 

 fullt noggrant sarskiljande af formerna torde darfore erbjuda stora sva- 

 righeter. 



Salix Lapponum X nigricans ! ). 



Li Fennia maxime septentrionali inveniri indicatur, sed aimotatio con- 

 firmatione egeat. 



K u u s. Kuusamo enl. Lundstrorns bestamning : Wainio i (Prot. 3, 

 XII. 1881) Medd. IX p. 128, se afven Medd. IX p. 145, Koppen Verbr. II 

 p. 331, Herb. Mus. Fenn. II p. 130 etc. — Emellertid maste framhallas, 

 att exemplar af hybriden ej foreligga i H. M. F. och att Arrhenius anser 

 bestamningen hogst osaker. 



Salix Lapponum X phylicaefolia. 



E Fennia indicata est, sed specimen nunc ad aliam formam hybri- 

 dam refertur. 



Tb. Viitasaari Lakomaki: Kihlman i Medd. XIII p. 248 och 249, 

 jfr Herb. Mus. Fenn. H p. 41 etc. Sedan Kihlman tidigare pa sommaren 

 anyo granskat ifragavarande vaxt, antager ban numera, att den sannolikt 

 ar en form af S. aurita X phylicaefolia. Arrhenius ater sager om denna 

 form: »Synes mig snarare bora tydas som en S. cinerea X phylicaefolia. 



J ) S. Angstromiana And. ex Hartm. p. 365. 



