Ulmus montana. 193 



Blomqvist i bref] aro enl. meddelande af Lindb. odlade, sa att arten en- 

 dast forekommer fossil, hvilket uttryckligen framhalles: Lindb. Torff. p. 35. 



Langre at oster gar arten till Schenkursk (nagot ofver 62°): Kusn. 

 p. 90 och 136 och till Vologda: Kusn. 1. c, Ivanitzky p. 475 och Ivanitzky 

 eont. p. 344, jfr afven Koppen Verbr. II p. 45. 



Angaende odlade trad se under U. campestris. 



I afseende a den storlek tradet kan uppna namnes fran Ta. Saaks- 

 maki Hakola: »Exemplaret mater 0,6 m [en aln] fran marken 6 m fofver 

 20 fot] i omkrets; pa denna hojd delar det sig i flere stammar, af hvilka 

 en pa manshojd mater 2,67 m [9 fot] i omkrets, hojd c. 15 a 18 m [50 

 a 60 fot], troligen planteradt»: Kihlman ! — De fleste vaxande trad vid 

 Dvorets i Kon. voro 20—30 cm i omkrets, ett trad med yfvig krona 65 

 cm i omkrets, ett annat med borjande topptorka 83 cm. Nara Schungu 

 sags ett trad i en stenig angsbacke 1,5 km fran byn, som nara jordytan 

 matte 290 cm i omkr. och snart delade sig i tva stammar, af hvilka den 

 grofre vid manshojd var 188 cm i omkr.: Kihlm. — Se afven angaende 

 storleken under Al., Ab., Ik., Ta., Sa., Kon. — Ale. Ill p. 99 uppgifver 

 artens hojd till 20 m och darofver. I Mela Kasv. Ill p. 287 uppgifves 

 15-30 m. 



Sasom fossil ar arten antraffad af Herlin . . . fran Kovelahti och 

 Parkanojoki [hvardera i Sat. Ikalis]: G. And. p. 131, jfr Herl. p. 161 o. 

 167, afvensom Sb. Jorois Jarvikyla: Lindb. torff. p. 13 o. 35, jfr (Prot. 

 3, III, 1900) L. Y. 1900 p. 78. Den af Andersson uttalade formodan, att 

 detta tradslag i Finland engang vuxit langre norrut an nu: G. And. p. 131, 

 har sedermera atm. delvis bekraftats genom Lindbergs iakttagelser, se Lindb. 

 1. c. — » Aimer invandrade mot slutet af Ancylustiden . . . har knappast 

 nagonsin egt mera betydande andel i skogens sammansattning*: Sallm. p. 9. 



Ulmus campestris L. (haud J. E. Smith). 



Da de aldre forf. forenade U. montana och U. effusa under detta 

 namn, upptagas har dessa uppgifter afvensom de, vid hvilka endast den 

 svenska benamningen aim anvandes, i ett sammanhang; likasa uppgifterna 

 angaende tradens odling. Bada arternas utbredning angifves afven med 

 en gemensam linie a kartan till Hjelt Utbr. m. fl. 



» Supra [Helsingiam et] Ficlandiam vix reperiunda»: Fl. Suee. p. 81 

 (galler egentliga Finland). Kalm. »Vaxer nog uti inre skargarden, sasom 

 uppa Kimito Oo, i Pargas och Rimito socknar . . . finnes mer allmant 

 i norra delen af Bjorneborgs och Tavastehus lan»: Gadd. Plant. VIII p. 4, 

 jfr Gadd Underratt. p. 3 (forra delen af uppg. afser antagligen hufvud- 

 sakligen U. montana, senare delen daremot till storre delen U. effusa). 

 Mycket sallsynt trad i skaren, men allmannare uppe i landet: Hell. p. 6. 

 I Gamla Finland »mindre allman, till en del planterad och endast i de 

 sydligaste och sydostligaste trakterna»: Knorr. p. 26. »In nemoribus Fenn. 

 austr. p»: Prytz cont. »In nemoribus Satacundae, Tavastiae et Alandiae 



Impressio facta % \ 1902. 13 



