74 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXI, N:o 1. 



litoribus maritimis: Leiv.; enumeratur inter plantas ad Ii [»Yo»] 

 copiosas: F. Nyl. Utdr. p. 152; in litoribus paludosis st fq in 

 reg. maritima: Keckni., cfr 1. c. p. 11 et 13 et vide infra; [p (fq) 

 auct. L. L. Lsestadius: 0. R. Fries]; Tornea ad ostium fluminis: 

 Hougb. in litt, cfr de his Brenn. Obs., ubi etiam aliae anno- 

 tations commemorantur. 



»In fruticetis paludum totius patriae usqve in Lapponiam silvaticam 

 Ylitornio [Of vertornea] : Wirz. PI. off. p. 80, jfr Trautv. II p. 36 och Kop- 

 pen Verbr. II p. 361, ar bestamdt vilseledande ; sarskildt ar det mindre 

 troligt, att porsen skulle forekomma i Ofvertornea ; Backm. & H. upptager 

 »porsregionen allm.», d. v. s. i laglandet, och Hougb., som sager att den 

 finnes ganska talrikt emellan Uleaborg och Tornea, antyder, att Tornea elfs 

 mynning ar dess yttersta lokal mot norden. Uppgiften grundar sig antag- 

 ligen pa Acerbi, hvilket ej starker dess sannolikhet, se langre ned. »Secus 

 occidentem continentis . . . usqve ad Lapponiam merid., Fenniam>: DC. Prodr. 

 XVI, 2, p. 148; hvad uppg. fran Lappland angar, stoder den sig antagligen 

 pa Wirzens och (Fellmans) Ledebours oriktiga uppgifter. Att arten ej fore- 

 kommer i svenska eller finska Lappmarken framhalles redan af Wahlenb. 

 p. XXX, jfr 1. c p. XVIII. Det bor dock ihagkommas, att den i Norge 

 gar anda till 68° 53'-54': Norm. aim. p. 49, jfr Nym. Suppl. p. 282. (I 

 Sverige gar arten i Nordnialings socken upp till ett stalle mellan Sunnan- 

 sjo och Nyaker: Bot. Not. 1883 p. 211). — Sat. Kyro: Asp; mindre troligt. 

 atminstone har jag ej sett den i dessa trakter. Afven uppgiften fran 

 Ulfsby behofver, ehuru sannolik, bekraftas. — Sa. Augaende forekomsten 

 i Ruokolaks och Rautjarvi namnes: >Vid alia de sma trasken mellan de 

 tva parallella randmoranerna torde vaxten hafva forekommit pa, sitt van- 

 liga sociala satt: Hult i bref. — Kl. Ifran Parikkala namnes: >Ei ole loy- 

 detty alueelta, vaikka luultava on etta sita on, koska olen tavannut sita 

 Kerimaella lahella rajaa>: Hann. 



Oa. Lauren namner i bref, att han i Qvarken endast funnit den i 

 okomplexen Vallgrund, Bjorko. Fran Oravais och ^laksmo har han ej sett 

 den, lika litet som i Bergo, Petalaks och Malaks skargard eller Kasko- 

 trakten. Afven i Kristinestadstrakten ar den sakert ingalunda allman, da 

 den ej observerats af pro visor Sundman, som exkurrerat i denna trakt; 

 uppgiften darifran ar kanske i behof af bekraftelse. Daremot ar den ym- 

 nig redan i Om. Nykarleby och finnes flerstades i skargarden, sasom vid 

 den s. k. »andra sjon». I Jakobstads skargard upptrader den kopiost: 

 Laur. in litt., jfr Laur. Vaxtf. p. 9. — Sb. Karttula: E. Nyl. & Chyd.; da 

 arten ej omnamnes af Mela, torde uppgiften behofva bekraftas, artens 

 nordgrans i det inre skulle harigenom framflyttas till narmare 63°. — Kb. 

 »Fran Kemio [i Tohmajarvi] at Ilomants»: O. Tapenius enl. uppg., maste 

 afven tills vidare anses osakert; se dessutom under Kon. — Kon. Myrica 

 f/ale uppraknas bland de vaxter, som karakterisera Salpaus-Maanselka 



