Alnus glutinosa X incana. 53 



Oa. rr Vasa ad viam versus Sandviken: Laur. Vaxtl; 

 haec arbor circ. 12 m alta ad radicem 30 dm in peripheria: 

 Hjelt!, vide etiam infra. — Sb. rr Kuopio Raima! ad ripam 

 Honkajalka nonnulli frutices, etiam ad ripam lacus Raimajarvi 

 sub Hittulanmaki: Mela, cfr Not. XIII p. 481. — Kb. Pielis- 

 jarvi Kolinkyla prope Jeronjarvi: W. Axelson!, cfr Medd. XXV 

 p 4(3, — Kon. r Pyhaniemi! in prato humido cum A. incana, 

 in Saoneshje Velikaja-guba! ad ripas sinus Onegensis: Norrl. 

 On., ubi etiam descriptio, cfr etiam Giinth. p. 51 ; haud procul a 

 Sennoguba: Caj. 



Om. r Gamlakarleby! Kakskoivisto! et Mariluoto ad viam 

 versus Palma!, spec. 2,5-5,3 m [9—18 ped.] alt.: Hellstr.; Pe- 

 derso Sando!, Larsmo »Silfvermoras morgongafva»!: C. W. Fon- 

 tell. — Kp. Mustavaara! in abiegno turfoso inter Sjuigarvi et 

 Offonanniemi et 12 aut 15 arbores humiles ad et in Niittyoja 

 ad meridiem versus a lacu Rukajarvi: Bergroth in litt., (spec. 

 e Rukajarvi ad A. incanam var. borealem pertinet). 



Lapp.: Regel Prodr. p. 187. — Lapp. ross. forsvann morr om Ponoj, 

 dar det annu fanns nagra sma buskar och visade sig forst anyo vid Kola 

 viken»: N. I. Fellm. Lettre p. 501, jfr N. I. Fellm., Regel Mon. p. 103 och 

 Trautv. Incr. p. 718. Afser liksoni uppgifterna A. incana var. pubescens 

 Ta. st fq: Asp. & Th. och Bonsd. ej denna hybrid, utan A. incana t vire- 

 scens. — Att sa ar fallet med uppgifterna fran Lappland framgar redan af 

 Norrl. s. 6. Tav. p. 151, och framhalles sarskildt i afseende a Lapp, ross.: 

 BrenD. add., liksom exemplaret i N. I. Fellm. exs. N:o 209 fran Kantalaks 

 under namn af A. glutinosa v. pubescens hor till namnda varietet, se Norrl. 1. c. 



I afseende a, A. pubescens fraraholls: >Si hanc varietatem A. incanae 

 dixeris, haud multum dissentiarv. Fries p. 212. I visa ofverensstammelse 

 harmed sammanfor Hartm. p. 378 A. incana var. borealis med A. jmbescens, 

 hvarfore denna senare upptages bl. a. fran Torn. Lappm. och Ostfinmarken, 

 men detta maste for den som sett hegge formerna i lefvande tillstand, an- 

 ses fullkomligt oberattigadt. Se harom bl. a. Norrl. On. p. 168 och Focke 

 p. 355. — Nym. Consp. p. 671 synes dock dela Hartmans asigt, da han 

 ej blott citerar Fellm. Exs. under \4. pubescens, utan afven tillagger om 

 namnda art »Sec. cl. Norrlin (in diar. soc faun. fl. fenn. 1871) arbor borealis 

 plerumqve sistit tantum varietatem A. incanaer>, hvilket citat maste anses 

 fullkomligt vilseledande. — Harmed vill jag dock ingalunda forneka, att 

 de bada formerna stundom hafva ganska stor habituell likhet (se harom 

 t. ex. Brenner i Medd. XVIII p. 182). Dylika exemplar fmnas t. ex. fran 

 Ta. Hausjarvi ad serratrinam Varunta: Sselan! och Vasa ad viam versus 



