216 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXI, N:o 1. 



p. 67; [exemplaret hor till P. minus], — Kol. (r) Nikola, Sermaks: Elf v.; 

 [exemplaret hor till P. minus]; ad Petrosavodsk (fq): Fl. Kar. 



Oa. ej antecknad. — Sb. Leppavirta Varkaus (Th. Hallstroin) och 

 Konnnslahti; Enw. — Kb. Liperi Ojanlaks Simananniemi: Eur. & H.; Liperi 

 p: Hallstr.; [exemplaren hora till P. minus]. — Kon. st fq »locis depressis, 

 denudatis, humidis atqve in agris, in Saoneshje fq»: Norrl. On. [Alia exem- 

 plar fran provinsen under detta namn hora till P. minus], 



Om. (p) vid haf sstranden : Hellstr.; [exemplaret tillhor P. foliosum], 

 Ob. Simo: Herb. Mus. Fenn. II p. 131; [afser P. foliosum], 

 Visserligen framholl redan W. Nylander: »P. striatum non e Fennia 

 vidi»: W. Nyl. Distr., men icke desto mindre upptogs P. mite, sasom f ram- 

 gar af ofvanstaende, i floror, vaxtforteckningar etc. anda till senaste tid. 

 Att den finska foimen ar Polyg. minus, ej P. mite utreddes med bestamd- 

 het 1895 af lektor C. A. M. Lindman i Stockholm, hvilken da reviderade 

 exemplaren i H. M. F. Lindmans P. minus var likval kollektiv, omfattande 

 afven P. foliosum: Kihlm. Afven Lindberg anfor i bref af 6, XII, 1900: 

 »P. mite utgar alldeles fran var flora, allt hvad bos oss kallats P. mite ar^ 

 antingen P. minus Huds. eller P. foliosum m. Afven i Skandinavien sak- 

 nas den akta P. mite, dess forekomst t. o. m. i Danmark ar osaker». Det 

 ma tillaggas, att P. minus visserligen upptogs af de aldre forf., men sedan 

 anyo forst under senaste tid. Da emellertid uppgifterna om P. mite tjena 

 till att belysa forekomsten af P. minus och P. foliosum, har jag upptagit 

 afven ett antal icke publicerade uppgifter angaende ifragavarande art. 

 Uppgifterna om de exemplar, hvilka tidigare forts hit (se Herb. Mus. Fenn. 

 p. 52 och Herb. Mus. Fenn. 11 p. 43 etc.), inga daremot sjalffallet endast 

 pa sina resp. stallen. 



Af former upptagas var. laxiflorum Weihe, longifolium Fr„ pusillum 

 Fr. och strictum All. i det ofvanstaende (strictum afven t. ex. Brenn. Flor. 

 p. 162). 



Yidare beskrifver SEelan i Herb. Mus. Fenn. II p. 131 formerna 

 umbrosa, litoralis och lineari folia ; angaende dessa far jag hanvisa till origi- 

 nalet och har endast tillagga, att namnda former anforas fran Fenn.: Giirke 

 p. 117. Var linearifolia upptages vidare O b. r Simo Euikka (Brenner), 

 Hepola. prestgarden: Keckm.; Nor. och Ob or. vid kusten rr, Simo afven 

 vid Euikka, Ii Hietakari: Brenn. Obs., hvardera under namn af P. minus 

 f. linearifolia (Seel.). Uppg. fran Ob. hanfora sig dock till P. foliosum. — 

 Angaende samma form namnes ytterligare: >Nonnulla specimina hujus 

 speciei [P. foliosi] in H. M. F. asservata a cl. Prof. Th. Saelan ad formam 

 linearifoliam Ssel. relata sunt, at hoc nomen etiam formis angustifoliis P. 

 minoris ab eodem inditum est»: Lindberg i Prot. 6, X, 1900. 



