Polygonum Rayi. 221 



p. 5, ubi distributio etc. refertur, spec, etiam e Kuolemajarvi 

 Mololahti! et Koivisto inter tern plum et Bengtila! 



Lapp. Fenn.: Gtirke p. 112; grundar sig pa de uppg., hvilka anforas 

 under f. borealis. — Nyl. I Medd. XIX p. 21 tillagges, att »af nagra motes, 

 deltagare den formodan uttalades, att exemplaren mojligen vore ditkomna 

 [till Hango] med barlast». Saval pa grund af det satt, pa hvilket arten 

 forekommer pa namnda stalle, som i synnerhet pa grund af de manga fynd, 

 som numera foreligga fran angransande lander, anser Lindberg, att arten 

 i Hango icke kan betraktas sasom barlastvaxt. Han har f. o. sett exemplar 

 darifran tagna 1900 o. 1901: Lindb. comm. — Helsingfors Somas pa barlast: 

 Ale. Ill p. Ill ; atminstone Hollmens exemplar fran Somas, som inlemnats 

 under namn af P. Rayi, tillhor enligt Lindberg P. aviculare. — I samman- 

 hang harmed ma namnas, att Lindberg uttalat den formodan, att denna 

 art »finnes troligen pa, lampliga sandstrander langs hela Finska viken, men 

 forbisedd*. — Li. Se under f. borealis. 



f. borealis A. Arrh. Beskrefs af Arrhenius fran Li. Varanger Nyborg 

 och Nsesseby (Nordvi) : Medd. XV p. 219 och XVI p. 190, jfr t. ex. Herb. 

 Mus. Fenn. II p. 43 och 131, Gurke p. 113 etc. — Harom sages vidare: 

 Den forekommer icke blott vid Nsesseby, elfven Sevjocks utlopp, utan af- 

 ven pa manga andra stallen kring Varangerfjorden t. ex. Bugonaes och 

 Elvenass . . .: N. Svensson i Bot, Not. 1894 p. 128, jfr afven Bot. Not. 

 1872 p. 96, Blytt p. 512, Hartm. p. 334 etc.; alia de sistnamnda uppgif- 

 terna anforas under hufvudformen af P. Rayi. Att dessa uppgifter afse 

 en form af P. aviculare, uppvisas af Norm. Sp. p. 35, liksom oberoende 

 haraf betraffande ex. fran Nyborg af Kihlm. (se f. o. under P. aviculare 

 f. anomala). I forbigaende ma papekas, att Nyborg ligger utom Finlands 

 botaniska omrade. 



Polygonum convolvulus L. 



In maxima parte Fenniae frequenter — satis frequenter 

 invenitur; ad septentrionem, orientem (et austr.—orientem?) 

 versus frequentia minuitur, seel in Lapponia occidentali satis 

 frequenter ad 67° 40' uisum et paullo supra 69° tectum est; 

 in maxime orientali autem^ parte 67° 10', quantum scimus, 

 non super at. 



Till.; Kalm; inter segetes et ad pagos fq: Prytz cont; Fenn. 

 merid.: Fries, vide infra; Eur. omn.: Nym. Consp. p. 637 et 

 Giirke p. 124, vide etiam Led. Ill p. 528 et DC. Prodr. XIV 

 p. 135. 



