.ji MmjHiis Hn'iuirr. Fiiilnn.ls llicraciiim-former. 



hariga, f/all breda, nagot afsmalnandc, med breda trubbiga spet- 

 sar "eller nagot enda af de innersta spetsigt, svaria, gronkan- 

 tade, i yttcrsta spetsen bara; kanthlommor ostrierade eller svagt 

 rodtoppade, ^tift gula. — llclsingfors, Kodbergen, vat, stenig 

 griismark, tillsaminans med H. auricula och fusculum; Kyrk- 

 sliitt, Siindsbeig, solig skogsbacke ofvanom Solbacka torp. — 

 Paminner genom sina korgar och holkar bade om H. auricula 

 och H. hrachf/rcphalum, dock mera om den sistniimnda, med 

 Ijusa stift och tiit glandelharighet som den forra,, ])redtoppade 

 liolkfjall och hvita bar som den sednare, for ofrigt skild fran 

 biida genom sin rika harighet pa stjelk och blad samt sljern- 

 har och ghindler pa stjeikbladen. 



var. reducium. Till alia delar mycket spad; hlad Ijusare, 

 mycket smalt tunghka eller lansetthka— nastan jemnbreda, na- 

 stan harlosa, endast enstaka bar pa stjelken, utan eller nastan 

 utan stjernhar pa stjelk och holkar samt foga bar och glandel- 

 har pa holkarna. — Helsingfors, Rodbergen, vatare mark i niir- 

 heten af foregaende. — Mycket hk H. auricula L. 



42. H. leucochroum. Stjelk lag och styf, ofverallt eller 

 endast upptill brunaktig, hvitprickigt stjernharig, mycket fmt 

 men tatt glandelharig med eller utan hvita borsthar, vid basen 

 enbladig, med korta smabladiga stoloner] hlad mycket Ijust bla- 

 grona, fasta och styfva, tunglika, trubbiga, veckspetsade och 

 vagiga, helbraddade, glatta eller med nagot enstaka bar i kan- 

 len, 1 skiirmartadt stjelkhlad pa midten af stjelken med stjern- 

 och glandelhar; korgar vanligen B, temligen sma, Ijusa, pa korta, 

 styfva, upprata, mycket tatt glandel- och stjernhariga skaft med 

 hvita eller rodlatta skdrmfjall; holkar sma, nagot morka, temli- 

 gen starkt glandel-, stjern- och kort hvithariga, af temligen 

 smala, nastan jemnbreda, tviirspetsade, mer eller mindre tydligt 

 Ijuskantade fjdll; kanthlommor korta, stift Ijusa. — Kyrkslatt, 

 Weikkola, sved vid Lammenpiia, och Koskis. — Skild fran H. 

 cochleari folium och H. diluticolor, hvilka den mest liknar, genom 

 tviirspetsade, foga Ijuskantade holkfjiill; ofverensstammer med 

 afseende a styfheten och harigheten med den forra, med af- 

 seendc a glandeh-ikodomen och stiftens fiirg med den sednare. 



