Ada Sorielafis pro Fauna ot Flora Fennica, XH, n;o 1. H 



stjernludna, leniligen tiitt glandel och langt Ijusspetsadl svart- 

 hariga; liolkar 7 mm hoga, vida, svarta, tatl hariga af glandel- 

 har och langa flerbojda, bruna, svartfotade bar, fjiiU })reda, 

 spetsiga, de yttre utan, de inre med Ijus hinnkant. — Helsin-i- 

 fors, Ronnskar, torr backe; finnes iifven fran Pargas, (iunnars- 

 nas, torra berg vid Terfsund, samt Ltmohobn; fmn Lojo, hohne 

 emellan Karkali och Lojo-on; samt en smabladig form, med 

 mycket fa korta har pa ofre delen af stjelken samt pa korg- 

 skaften och holkarna, fran Helsinge, Halvik pfi Degerolandet. — 

 Hor till Gr. II fa.llax N. P. 1. c. p. 515 af H. fallax Willd., inom 

 hvilken den utmiirkes genom sina fataliga stora korgar med 

 morka holkar af breda spetsiga fjall. 



14. H. sclerotrichum. Stjelk 40-50 cm, temligen grof, 

 men vek, grofstiimmig — kantig, gron, straf, vid basen tiitt, 

 hogre upp glest kort styfharig, med eller utan stjernhar, under 

 korgsamlingen med enstaka glandler, till ungefar midten 3—4- 

 bladig; hlad grablagrona, styfva, tunglika, trubbiga, — lansett- 

 lika, kortspetsade, temligen korta, otydligt tandade, ofvan tiitt 

 borsthariga med spridda fina stjernhar langs nerv och kanter, 

 undertill svagt stjernhariga och langs nerven korthariga, stjelk- 

 hlad langs kanter och ryggnerv hariga; korr/ar sma, 15 — 25 i 

 flocklik samling. ofta med en gren liigre ned, akladiet 8 — 12 

 mm, siflogrenar ofverskjutande, svagt stjernhariga eller vid ba- 

 sen nakna, upptill morkhariga och glandelhariga, sldirmfjiiU Ijus- 

 kantade; holkar 5 — 7 mm hoga, med afsmalnad bas, graludna 

 af stjern- och borsthar, med glesa glandelhar, fjdll temligen 

 smala, syllika, spetsiga, morka, Ijuskantade. — Helsinge, Fre- 

 driksberg, vid jernviigen. — Skild fran H. fiorentinum All. 

 subsp. insigne N. P. 1. c. p. 548 genom bredaie blad, de yttre 

 tunglika och trubbiga, samt icke tviir holkbas. 



15. H. assimllatum Norrl. 1. c. p. 151, H. arvicoJa N. P. 

 subsp. N. P. 1. c. p. 672. Skiljer sig fran H. septcntrionalc 

 Norrl. hufvudsakligast genom sina morka, smala, smalt Ijuskan- 

 tade, spetsiga holkfjdll: dunkla, Ijuskantade skdrmfjdU; langt ned 

 stjernharig stjelk och langs rygj^nerven svagt stjernhariga ofre 

 hlad. Vanligen iir stjelken dessutom, isynnerhet niirmare basen, 

 iifvensom bladens ryggnerv rikligare borstharig, samt holkarna 



