2f) A. K. Cajander. Kasvistollisia tutkimuksia Mynamaessa. 



hiekka-alustalla, sitapaitsi Juvan ja Kivikylan liiona seka lahellii 

 Miesmakeii. 



Kankaita ei eteliiosissa loydy paljonkaan, jo mainitusta 

 syysta, etta maaperii siellii on savea. Sitiivastoin ovat ne hy- 

 vin luknisia Pahikkalan, Ihalaisten, Halson ja Juvan kylain ym- 

 piiristoissa. Niissa kasvaa korkeata, rehevaa kanervaa. Usein 

 loytyy niissa harvalti puita (koivuja, mantyja). Sitapaitsi loytyy 

 paljon kankaita Maasillan tienoilla, syntyneina jalkeen metsan- 

 palojen, seka Lemmin ymparistoissa. 



Paikkakunnan etelaosassa loytyy laajoja viljelysmaita. Myna- 

 maen »pitaian-aukia» on suurimpia viljakenttia koko Varsinais- 

 Suomessa. Maantien varrella on peltoa melkein taukoomatta 

 Korvensunn kylasta Kukolaan idassa ja Parsilaan etelassa. Pelto- 

 lakeuden pohjoisraja kulkee lahimmiten Raveasta Tamraiston, 

 Palolaisten, Rahkolan, Vinanummen ja Haapaisten kautta Kuko- 

 laan, kaakkoisraja sielta melkein suoraan Parsilaan. Tosin on 

 naiden rajojen sisapuolellakin joitakuita pikkumetsia, esm. Myna- 

 maessa Nukkilan luona, Kintikkalan laheisyydessa j. n. e., Mie- 

 toisissa taas etupaassa kaakkoisrajan useiden vuorten rinteilla, 

 mutta paaosa tata aluetta on kuitenkin viljeltya. — Metsapuo- 

 lessa on viljelyksia jo ammoisista ajoista loytynyt Laajoen var- 

 rella Halsosta Juvalle asti seka muuallakin kylien lahimmissa 

 ymparistoissa. Mutta sitapaitsi on, varsinkin juuri viime aikoina, 

 tullut uudisviljelyksia lisaan suuret maarat. Varsinkin on luon- 

 nollisia niittyja raivattu pelloiksi, niin etta nykyaan tuskin loy- 

 tyy suurempia niittyja, joiden ei ainakin joku kolkka olisi uudis- 

 vainiona. Saman kohtalon alaisia ovat tasaisen maan metsat- 

 kin, ennen kaikkea lehtomaiset. Uudisviljeleminen on toisin 

 sanoin paraassa vauhdissaan Mynamaen metsaosissa. 



Tunnustaa kuitenkin taytyy, ett'ei maanviljelyksen kvali- 

 teti ole aina vastannut sen kvantitetia. Maanviljelys on nimit- 

 tain ollut verrattain alhaisella kannalla. Viime vuosikymmenina 

 ovat kuitenkin enimmat suuremmat kartanot parantaneet van- 

 hoja viljelystapojaan ja uudistus on niista levinnyt ymparistoi- 

 hin. Vuoroviljelysta on aikaisimmin ruvettu harjoittamaan Saa- 

 ren kartanossa (jo 1860-luvulla), mutta muissa kartanoissa ja 

 taloissa vasta viimeisten kymmenlukujen kuluessa. Samassa 



