Tiitkimani alue sijaitsee Lounais-Suomessa 60° 85'' ja 

 60° 54" sekii 2° 30' ja 3° 1' (Helsingin mukaan) valilla. Muo- 

 doUeen on se dz deltoidin tapainen, kulmat itaa, lantta, eteliia 

 ja pohjoista kohti. Alaltaan on se noin 5 neliopenikulmaa. 

 Suurin pituus idasta lanteen on 31 km, etelasta viistoon pohjoi- 

 seen 34 km. Naapurikunnat ovat luoteessa Laitila, lannessa 

 Vehmaa, etelassa Lemu ja Askainen, koillisessa Ylane, kaakossa 

 Nousiainen seka pohjoisessa Hinnerjoki ja Honkilahti. Mitaan 

 luonnollisia rajoja ei tutkimaliani alueella ole. 



Tienoot Mynamaen ja Mietoisten kirkkoin ymparistoissa 

 ovat Suomen kauvimmin viljeltyja. Lukuisat muinaismuistot 

 kivikaudelta osoittavat, etta seutu jo silloin oli asuttua ^). Myna- 

 maen kirkkokin on maamme vanhimpia, rakennettu jo v. 1250. 

 Nykyaan ovat samat seudut erittain tiheaiin asuttuja. Sitavastoin 

 on asLitus alueen ita- ja pohjoisissa sangen harvaa. Enimmat 

 asunnot loytyvat pitkin Myna- ja Laajokien varsia seka pitkin 

 sita maantieta, joka kulkee liipi Karjalan kappelin. Laajat alat 

 ovat kerrassaan asumattomia. Sellainen on se alue, jota poh- 

 joisessa rajoittaa Laajoki, lannessa Karppinen ja Suojoki ja ete- 

 lassa Kalela. Samaten on kappelin itaisin kolkka, Mynajoen 

 etelapuolella viela asumatonta, niinikaan tienoot Harmassuon ja 

 Valkamajarven valilla, Valkamajarven ja Vehmalaisten viiliset 

 seudut sekii alue Pahikkalasta ja Kivikyliista pohjoiseen. Yer- 

 rattain taajaan ovat sitavastoin Lemmi-Ruutin seudut asutut. 

 Siella loytyy nimittain runsaasti pikkutorppia. 



Lakeudet paikkakunnan etelaosissa ovat matalaa savitasan- 

 koa — muinoinen merenpohja — , joka hyvin verkkaan kohoaa 



^) J. Sjoros: Miiinaismuistoja Mynamaen kihlakunnasta. Muinaismuisto- 

 yhdistyksen aikakauskirja VII. Helsingissa ls87. 



