Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXUI, N:o 4. 19 



mailta. Tuollaiset rinneniityt, joita tavallisesti loytyy lehtimet- 

 sien ja lehtojen laiteilla, ovat kuitenkin alaltaan useimmiten pie- 

 nia. — Parempien niittymaiden lisiiksi loytyy alueen piirissii 

 siella taalla, varsinkin jarvien (Herajarvi) rannoilla myoskin hete- 

 niittyja ja laihoja suoniittyja, joiden useinkin vahaisen heina- 

 kasvun vaesto kuitenkin kiiyttaa hyviikseen. 



Niittyjen yhteydessa mainittakoon myoskin, paikotellen rin- 

 teisilla vaaranmailla jokseenkin tiheassa tavattavat aukeat aho- 

 maat, jotka milloin kuivempina ja karumpina, milloin kasvis- 

 toltaan rikkaampina huhta-ahoina, pistavat jo kaukaa vaeltajan 

 silmaan ollen ilmeisena todisteena asukkaiden ahkerasta kasken- 

 viljelyksesta. 



Verrattuna suomaihin, jotka arviolta laskien tayttavat la- 

 hemma puolet alueen koko pinta-alasta, on niittyjen ja aho- 

 maiden yhteenlaskettu ala jokseenkin mitaton. 



Muita metsattomia maisemia ei alueella sanottavasti loydy, 

 silla puuttomista kangasmaista on muutaman neliokilometrin 

 suuruinen ja ainoastaan osaksi aivan aukea Kontiolammin kan- 

 gas etelaperukalla aluetta ainoa laatuaan. Lopuksi lienee kui- 

 tenkin aukeiden maiden joukkoon laskettava nuo paljaat lento- 

 hietikot Hoytiaisen etelarantamilla, mista jo on puhetta ollut. 

 Kasvistoltaan ovat nuo omituiset, paksun hietapeitteen kattamat 

 tasangot, jotka toisin paikoin ulottuvat aina Hoytiaisen rantaan 

 saakka, perin koyhiit. Pitkia rannansuuntaisia pensasrivia muo- 

 dostaen viettavat muutamat pajulajit (Salix nigricans, S. phyli- 

 cifolia ja S. caprea) siella kituvaa elamaa. Laiteella voi sentaan 

 siella taalla viihtya hiukan rikkaampikin, hietaiseen maaperaan 

 tyytyva kasvisto. 



Edellisesta voimme jo helposti paattaa, etta erittain suuri 

 osa alueesta on metsiiisten maisemain peitossa. Arvosteluni 

 mukaan pitaisi ainakin 2/3 tutkimusalueestani olla metsan peit- 

 tamaa. Kuten yleensii melkein kaikkialla Pohjois-Karjalassa, on 

 petajalla valtasija metsia muodostavana puulajina. Alueen lansi- 

 puolen monet rameet, samoin itaisen rannikon ja pohjoiskolkan 

 monet vaarat, ovat suurimmaksi osaksi petajan vallassa. Sa- 

 moin vie petaja voiton muilta puulajeilta runsaudessa, tihea- 

 paahan alueen mailla tavattavissa sekametsissa, ainakin useim- 



