Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXIII, N:o 4. 21 



sia taalla keskustassa Karjalan, joka vanhastaan on tunnettu 

 kaskenpoltostaan. Mataloina metsikkoina kohoaa leppii entisiltii 

 kaskimailta vaarojen ja kukkuloiden rinteilla yhii uudestaan jou- 

 tuakseen kaskenpolttajan uhriksi. — Tavallisesti ovat lepikot 

 jokseenkin koyhat niinhyvin ruoho- kuin heinakasvistoltaankin. 

 Vaarojen juurilla tapaa kuitenkin silloin Uilloin, niinkuin esim. 

 Kolivuoren juurella rannan puolella, Jaivaiaiturin laheisyydessa 

 oikeita lepikkolehtoja, joiden tarjooma kasvuUisuus on kerras- 

 saan rikas ja reheva. Pitkin Hoytiaisen saviperaista rannikkoa 

 tavataan myoskin erittain tuuheita ja komeita lepikoita, rikkaan- 

 puoleisia kasvistoltaan. Harventamalla niita n. k. raivioniityiksi, 

 kayttita vaesto hyvakseen niiden riinsaan heinakasvun ja joko 

 niittaa alas heinan, kuten muillakin niittymailla, tai pitaa niita 

 karjalaitumina. — Tervaleppa on edellisen lajin rinnalla harvi- 

 nainen puulaji alueella. Metsia ei se koskaan muodosta, vaan 

 kasvaa enimmakseen yksinaisina puina jarvien ja useiden 1am- 

 pien metsaisilla rannoilla seka korpinorojen laiteilla. Runsaam- 

 min esiintyy tervaleppa pitkin Pielisen rantoja, missa sita valiin 

 kasvaa aivan yhtamittaisena vyona kivikkorannoilla. — Haapaa 

 (Populus tremula) loytyy alueella jokseenkin vahan, enimmak- 

 seen sivuaineksena kivikoissa, missa toisinaan kuitenkin nakee 

 hyvinkin suuria puita, jopa ^/s metrin paksuisia lapimitassa, 

 niinkuin esim. Kolivuoren itarinteella. Muuten tapaa matalaa 

 haavikkoa kangasmailla ja ahoillakin, yleensa kuivilla maki- 

 mailla pajulajien {Salix caprea ja S. nigricans) kanssa kas- 

 vavana. 



Jalommista puulajeista on niinipuu eli lehmus ainoa joka 

 alueellamme, niin kaukana pohjoisessa, enaa menestyy ja sekin 

 harvinaisena esiintyen. Niinipuu viihtyy parhaiten vaarojen pai- 

 vanpuoleisilla rinteilla, multarikkaissa, kivikkoperaisissa seuduissa 

 ja siellakin enaa luetuilla kohdin yksinaisina puina, vaikka ennen 

 kylla on tavallisempikin ollut. Itse olen nahnyt niinipuita ainoas- 

 taan kolmessa paikassa yksittain kasvavana: Kolivuoren juu- 

 rella laivalaiturin laheisyydessa, Mellihtiinlahden lansirannalla 

 eraan niityn laidassa seka Vaaralammin laheisyydessa Jaakko- 

 lanvaaran rinteella. Viimemainittu puu, joka lienee suurin, 

 mita nailla mailla enaa on olemassa, on varmaan jo sangen 



