Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XXIII. N:o 4. 25 



olen tuonut kasviston esille kokonaisuudessaan, sellaisena kuin 

 se loytyy muistoonpanoissani esitettyna. 



Esityksessiini olen noudattanut prof. Norrlin'in tavallisesti 

 kaytettya jarjestysta kasvipaikkojen suhteen ja mita tulee suo- 

 malaisiin nimityksiin, joita olen kiiyttanyt, loytyvat ne toht. E. 

 Vainion v. 1878 painosta ilmestyneessa teoksessa: »Kasviston- 

 suhteista Pohjois-Suomen ja Venajan-Karjalan rajaseuduilla», 

 samoin myoskin toht. K. E. Stenroos'in kirjoituksessa Nurmi- 

 jarven kasvistosta. 



Metsistii ovat etusijassa mainittavat mantymetsat eli kuten 

 niita alueella yksinomaan nimitetaan: petajikot. Vaikka petaja 

 onkin epiiilematta runsaimmin esiintyva pimlaji alueen piirissa, 

 tavataan sita kuitenkin verrattain vahan laajempina petajikkoina, 

 joista suurimmat ja puhtaimmat loytyvat Savijarven ja Ylem- 

 maisen tienoilla seka Kolinniemen pohjois- ja koillisosissa pitkin 

 Pielisen rannikkoa. Pienempia petajametsikoita loytyy alueella 

 sensijaan tuhkatiheassa, ei vahimmin alueen etelaosissa kapeina 

 kaistaleina suomaiden valissa. 



Kuusimetsiia ei alueella lainkaan tavata. Toiset puulajit 

 nayttavat anastavan kuuselta kokonaan vallan kuivalla maalla. 

 Missa se pyrkii korpimailtaan levenemaan, siella on heti vas- 

 tassa toiset puut sen menestysta ehkaisemassa. Milloin on se 

 petaja, milloin koivu, usein leppakin, joka kuusen syrjayttaa. 



Lepikoista, joita varsinkin vaaraisissa alueen lansi- osissa 

 mutta myoskin Hoytiaisen rantamilla runsaasti tavataan, on tar- 

 peeksi edella jo puhuttu. 



Sekametsia tavataan siella taalla yli koko alueen tihea- 

 paahan. Tarkeimmat puulajit ovat niissa petaja ja koivu, joista 

 milloin toinen milloin toinen on valtapuulaji. Sivuaineksena 

 esiintyy sekametsissa kuusta ja leppaii aina enemman tai va- 

 hemman. 



Vanhempia koivumetsia loytyy alueen piirissa eniia san- 

 gen harvassa. Huomattavimmat ja uhkeimmat koivikot tavat- 

 tanee Kolin ja Makran itaisilla rannanpuoleisilla reheviiperaisilla 

 rinteilla seka Herajarven lansipuolella Kirkko- ja Kolin vaarojen 

 rinteilla. Kaskenpolton kautta syntyneitii nuoria koivikoita 

 nakee sen sijaan monin paikoin, ei kuitenkaan laajempina met- 



