10 Axelson, Putkilokasvio Pieliseii ja Hoytiaisen viilisella kannaksella, 



rumpaa kuin tuo kangas- ja suomaiden ymparoimii kallioran- 

 tainen jarvi, jonka syvilla rantamilla ainoan kasvullisuuden muo- 

 dostajana voi siella tiialla vaan tavala kapean A^?t/;/mr-vyon, 

 tuskin voinee ajatellakaan. — Mainitun jarven etelapaiihiin vir- 

 taa Rantalan eli Pusonrannan joki, saaden syntynsa suurilta 

 korpimailta ja suolammeilta aina lahelta Juuan rajaa. Nuo 

 vedet laskevat vihdoin Herajiirveen Isojoen kautta, joka monissa 

 mutkissa kierreltyaan lopuksi virtaa viimemainittuun jarveen. 



JiirvisUi monta vertaa rikkaampi on vesisto, joka louhisen 

 Venejoen kautta laskee alueen lounaiskulmalla Hoytiaiseen. Aivan 

 alueen kaakkoisperukalla pailyy raetsaisten maiden keskella oikea 

 salomaan jiirvi nimeltiian Ripulinjarvi. Tuosta osaksi suoran- 

 taisesta, osaksi kangasrantaisesta, jokseenkin karusta, jarvesta 

 saa Venejarven vesisto alkunsa. Ripulinpuron kautta virtaa 

 siita vesi Kaijanpuroon, joka etelastapain tuo vedet kolmen ki- 

 lometrin pituisesta, hyvin kapeasta Kaijanjarvesta. Lukematto- 

 inissa potijukoissa kierratellen saapuvat nuo vedet pikku kallio- 

 purosena Venejarveen, pieneen, rameiden ja rahkasoiden kes- 

 kella sijaitsevaan suojarveen, josta Venejoki saa alkunsa. Kohti 

 Hoytiaista ponnistaessaan halki korpien ja autioiden suomaiden 

 ottaa mainittu joki matkan varrelta kaakosta pain tulevan Pa- 

 hakalanpuron sivujoekseen ja laskee vihdoin Herneniemen la- 

 hellil Hoytiaiseen. — Soisilta Rasvalammeilta Pusonjarven etela- 

 puolelta johtaa pieni puronen kapean, lettorantaisen Jokilammin 

 kautta vedet lahella Juuan rajaa sijaitsevaan, tummavetiseen 

 kaksoisjarveen, jota kutsutaan Harinjarveksi. Itaiset rannat ovat 

 siinii suoperaisia, onpa etelassa lettoakin jonkun verran, kun 

 sitavastoin lansipuolella seuraa aivan liki jarven rantaa Harin- 

 sarkka, jokseenkin jyrkkana silla kohden. Jarven kasvisto on 

 verrattain rikas, vaan lilhestyy enemman suolampien kasvistoa. 

 — Halki pienempien niitty- ja suolampien virtaavat Harinjar- 

 ven vedet edelleen pohjoista kohti suureen Valkealampiin, jonka 

 rantamille omituinen lettomainen kasvipaikka on kehittynyt sen 

 kautta, ettii vesi ennettiiin pitkiksi ajoiksi seisautettiin pohjois- 

 piiassa olevaan puroon tehdyn sulun kautta ja tulvehtien yli 

 lammen rantojen synnytti niille tuollaisen kasvupaikan, jota 

 karakteriseeraavat useat letoilla esiintyvat kasvit. — Sorjolan 



