M Axelsoih Putkilokasvio Pielisen ja Hoytiaisen valisellii kannaksella. 



seka vahemmin Myrtilhis iiliginosa'si, Oxy coccus palustris'idi ja 

 Andromeda polifoUa'?i, supistuii melkein yksinomaan mattaihin. 

 Kahta viimemainittua kasvoi kuitenkin vahassa miiarin matasten 

 valilliikin, missa munten harvan valkosammalpeitteen (Sphagnum) 

 valissii tiheanpuoleinen, enimmiikseen saraheinien muodostama 

 kasvisto oli huomattavissa. Seuraavia lajeja kirjoitin muistiin 

 tuolta kasvupaikalta: 



June, filif. (lait. paik.), Carex canesc. (kuiv. C. irrigua (valt.), 



EHoph.angustif.{\2L\i.), paik. vahav.), C. filif. (valt.), 



E. vaginahm, (paik.), 0. echinata (lait. va- Buh.cham(Bm.{vsihsL\\). 

 Carex limosa (valt.), havalt.), 



Hyvin samallaisen kasvupaikan kohtasin myoskin Palolam- 

 min laheisyydessa samassa kylassa. Petaja, jota siella harvassa 

 kasvoi, oli kuivamassa kuivina kuorettomina puina, ainoastaan 

 jonkun elavan vol seassa huomata. Sensijaan naytti hieskoivu anas- 

 taneeen vallan petajalta ja esiintyikin jo jokseenkin tiheassa ja sen 

 joukossa siella taalla pajupensaita (Salix aurita, S. aurita X Tnyr- 

 tiUoides (r.), S. cinerea ja 8. ijsntandra), Mattaissa kasvoi useita var- 

 pukasveja, joista runsaimmat olivat: Oxycoccus palustris ]si Empe- 

 trum seka vahemmin runsaita Myrtilhis uliginosa ja Cassandra, pai- 

 kottaisia: Ledum ja Vaccinium vitis idcea. Mattaiden valissaolimaa 

 erittain vetinen. monin paikoin pisti aito vesi nakyviin. Sangen run- 

 saina esiintyivat seuraavat kasvit: Carex chordorrhiza, C. limosa, C. 

 filiformis ja Equisetum limosum, joista milloin yksi, milloin toi- 

 nen oli runsaimpana kasvaen silloin tavattoman tiheassa. Ta- 

 vallisia olivat lisaksi: Eriopliorum angustif., E. vaginatum (missa 

 enemman petajia, siina valtava, muuten paik. — vahav.) C. pau- 

 cifiora, C. irrigua, C. ampullacea, Pliragmites ja Equis. palustre. 



Rahkasoiden ja rameiden esiintymisesta on mielestani ylei- 

 sessa kuvauksessa alueen luonnosta jo tarpeeksi mainittu. Rahka- 

 soiden keskella tapaa usein pienempia tai suurempia silmakkeita, 

 joista entisen suolammikon pinta viela pistaa esiin. Noissa, 

 rimpiloiksi kutsutuissa suosilmakkeissa on valkosammalpeite 

 useimmiten harvempaa ja osaksi toisten lajienkin muodostama 

 kuin sen ymparilla. Mainittakoon ensisijassa Sphagnum Duse- 



