140 A. E. Cajander. Kasvistollisia tutkimuksia Mynamaessa. 



Naihin liittyviit seuraavat kasvit, jotka mieluimmin kasva- 

 vat niittypensastojen laidoilla: Calamagrostis lanceolata, C. phrag- 

 mitoides, Vlmaria pentapetala, Lysimachia vulgaris, Veronica 

 longifolia, Valeriana of-ficinalis, Succisa yratensis. — Metsien (7) 

 laajuus alueen pohjoisemmissa osissa vaikuttaa luonnollisesti 

 sen, etta useat metsakasvit — MajantJiemiim, Trientalis, Lin- 

 ncea, Pyrolai y. m. — siella esiintyvat suuremmalla freqvensilla 

 kuin alueen etelaosassa seka etta muutamat metsakasvit — 

 Listera cordata, Ooodyera, Stellaria Friesiana y. m. — etelassa 

 kerrassaan puuttuvat. — Vesien loytyminen tai puuttuminen 

 luonnollisesti valittomasti vaikuttaa hydrofytifloraan. 



Mtrssa loytyy joukko meri- (resp. + suolaista vetta ra- 

 kastavia) seka merenrantakasveja (8), joita alueen muissa osissa 

 tietystikaan ei loydy: 



Juncus Gerardi^ Atriplex hastatum^ 



Lemna tristdca, Linum catharticum, 



Sdrpus Taberncemontani, Callitriche autumnaliSj 



Sc. pauciflorus^ Myriophyllum spicatum^ 



Heleocharis uniglumis, Glaux maritima, 



Triglochin maritimum, Odontites litoralis, 



Fotamogeton pedinatus, Plantago maritima^ 



P. filiformis, Erytlircea pulchella, 



Spergidaria canina, Taraxacum pahtstre. 

 Sagina nodosa^ 



Naihin liittyy Potamogeton perfoliatus^ joka mielellaan 

 kasvaa hiukkasen suolaisessa vedessa, seka Agrostis alba, ylei- 

 nen merenrantakasvi. 



Useiden kasvien freqvensi on riippuvainen maanlaadusta 

 (10). Siten on selitettavissa, etta muutamat peltokasvit, pain- 

 vastoin kuin odottaa sopisi, ovat alueen metsaosissa yleisempia 

 kuin etelassa. Ne — Scleranthus annmis, Brassica campestrisy 

 Anthemis arvensis, Onaplialium silvaticum y. m. — nayttavat 

 nimittain rakastavan (metsainsisaisia) hiekkaperustaisia peltoja. 

 Painvastoin rakastavat Atriplex patidum, Chenopodium album, 

 Tussilago farfara, Baphanusf?), Matricaria inodora(?) y. m. 



