Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o 5. 17 



paikoin esiin maanpovesta. Pinta on enimmakseen epiitasaista: 

 notkelraia ja matalia makimaita. Lahella maantietii jatkuu Mie- 

 tunperiistii joelle pain kostea niittynotkelma, joka ennen lienee 

 ollut joen syrjahaarana. Merenpuoleinen osa nienta on erin- 

 omaista karjalaidunta. Kauttaaltaan kasvaa se komeaa kuusik- 

 koa, joka monta kertaa kaadettuna on aina plan kohonnut 

 uudelleen. 



Itse ranta on vaihtelevaa. Luukelan lahden suusta merelle 

 pain on jokiranta noin 50 — 100 askeleen levyista niukkakas- 

 vuista laidunmaata, jonka poikki pistaa metsasta kivikkoisia, har- 

 vaa kuusta kasvavia niemekkeita. Naiden valissa on useita 

 latakkolahdelmia. Jokisuulle pain nousee ranta korkeammaksi, 

 kuusikko kasvaa aivan rannan harjalla ja jokisuussa olevan ensi 

 niemen ranta on kivikkoista, syvaksi kivipohjaksi alenevaa kari- 

 rantaa. 



Niemen takana on »Kurtinhauta»-niminen syva meren 

 poukama. Sen rannat ovat molemmin puolin korkeita, kuusta 

 kasvavia kivikkorantoja, vaan perukka on matalaa ruostelatak- 

 koista laidunmaata ja lepikkoa. Pohjoispuolella on Martti-nimi- 

 nen kivikkoniemi ja sen jalkeen taasen edellisen tapainen laaja 

 lahti. 



Talla lahdella on kolme matalarantaista perukkaa. Viimei- 

 sen rannalla on kapealti laidunta ja sen takana niitty. Tasta 

 alkaen kulkee ranta tiheana lepikkona suoraan merelle pain ja 

 kohoaa vahitellen korkeaksi, leppaa, koivua ja kuusta kasva- 

 vaksi Lassinnokaksi, jonka etelainen ranta on leppaa kasva- 

 vaa, jotensakin korkeaa kivikkorantaa, vaan pohjoispuolella las- 

 kee ylempana paljastuva peruskallio loivasti mereen. 



Kalliorannan jalkeen muuttuu rannan luonto toisellaiseksi. 

 Kuusikko on yha rannan taustana ja sen laiteella lepikko, vaan 

 veden aaressa on kapea, sangen rehevan nakoinen laidunvyo. 

 Matalissa lahdelmissa, rannoilla ja lepikoissakin on jotensakin 

 tiheassa kulmikkaita noin 1 — 2V2 m korkuisia kivenmohkaleita, 

 jotka antavat talle rannalle omituisen, oudon leiman. 



Samanlaatuista mutkikasta rantaa — vuoroin tihea-, vuo- 

 roin harvempikivista — jatkuu sitten ohi lyhyen Antinniemen 

 (siina kohden on myos kallio paljaana noin 20 m pituudelta) 



2 



