Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o 5. 21 



Muistiinpanoissa on kaytetty seiiraavaa runsausasteikkoa: 



10. Yksijaksoinen seoittamaton kasvipeite. 



9. Runsas kasvipeite, jossa paalajien ohessa on sangen 



niakalti muita. 



8. Peite, seoitus 5 — 6. — — 



7. Kasvien vali + 5 cm. -' "^b'y^^ ^ 



6. » > 1— IV2 dm. '^ ^^^ 



5. » » + 3 dm. •^ V^ 



4. » » 5—6 dm. -^ '^ ■^' 



3. » » 1 m. 



2. » » + 2 m. 



1. » » + 4 m. 



Yksittaisia. 



Hiedikkbrannat. Laajoja yksijaksoisia hiedikkorantoja ei 

 alueella loydy. Vasta Siikajoen tienoilla ja Hailuodossa nah- 

 daan noita kilometrimaaria pitkia lentohietakenttia, jotka anta- 

 vat rannoille leimansa. Usein nakee Oulun seudiiillakin sentaan 

 paljasta hietaa rannalla aina 300 — 400 m leveydelta ja niin pit- 

 kalle pitkin rantaa kuin silma kantaa, vaan tama johtuu siita, 

 etta matalan veden aikana vesi laskeutuu niittyrannalta, jiittaen 

 niityn ja veden valiin paljaan hiedikon. 



Siella taalla on pienia hietakohtia pitkin rannikkoa. Oikeaa 

 hiedikkorantaa on pienemmilla aloilla Salonniemella, Hietakarin 

 saarella sekii laajemmaltikin Isonniemen ja Vehkaperan rannoilla. 

 Nailla kohdin on taustana kangas tahi hietanummi ja rannan 

 edessa aukea ulappa, joten valtavat laineet vaikuttavat rantaan 

 koko voimallaan, heittavat maalle hietaa ja hiuihtovat ja lajitte- 

 levat sita mielin maarin. Veden aletessa kuivaa hieta, ja tuuli 

 yhtyy leikkiin, juoksuttaen sita harjanteiksi tahi kummuiksi. (kts. 

 siv. 16). 



Taliaiset rannat ovat kasvittomia tahi hyvin harvakasvui- 

 sia. Ylempana olevilla harjanteilla ja kummuilla kasvaa taval- 

 lisesti mantyja ja katajia seka variksen-, puolan- ja sianmarjoja. 



Isollaniemella on tallaisia hiedikkorantoja. Pienten kivik- 

 koniemekkeiden vahssa oli puhdas hietaranta saannollisina kaa- 



