26 /. Leiviska, Oulun seudun merenrannoista. 



matala, noin 3 — 4 dm, vaan etempana oikealla kohoaa korkeaksi rin- 

 teeksi. Porras on paalta paikoin tasanen, paikoin laskeutuu notkoiksi 

 noustakseen taasen niista uudeksi pengermaksi. Reunalla kasvaa Ely- 

 mus, perempana on paikoin samoja kuin alempana, paikoin Empetrum- 

 ja Stereocaidon-^2i\\'\2i seka s. t. pienia katajapensaita. Yli koko alan 

 ja yiempana on harvakseen sievia Platysma nivalis-r uusnkkeita. 



Taaksepain on sitten pitkin matkaa tasaisesti nousevia Empe- 

 trum, Stereocaulon ja Cladin a-kumpuia. Niukkaa Arenariaa kasvaa 

 niillakin. 



Lopuksi on askeinen mantylaakso. 



Kivikkorannat. Syksyisin ja kevaisin tuovat kulkujaat tul- 

 vain aikana suuria kivia rannoille. Jaiden sulattua jaavat kivet 

 sitten paikoilleen. Tasaisilla, alavilla ja matalavetisilla rannoilla 

 ovat jaiden tuomat kivet siroitetut sinne tanne hajalleen pitkin 

 rannikkoa, vaan syvarantaisten niemien, karien ja saarien ulap- 

 parannoilla kasaantuvat kivet rantavalleiksi ja kivikkonokiksi. 

 Myrskyt siirtelevat myoskin suuriakin kivia ja kasaavat niita 

 samaten tallaisiile rannoille. 



Toisin paikoin paljastuu veden aletessa kivikkoinen ylanko 

 tahi harja vedesta. Kovain myrskyjen aikana huuhtovat valta- 

 vat aallot vahitellen pois soran ja pienemmat kivet ja kasaavat 

 suurempia kivia toistensa paalle ja viereen. Nain syntyy ulapan 

 puolelle kivivalli ja suojan puolelle sorainen ja harvakivinen hie- 

 tasareke. Veden yha aletessa muodostuu saari suuremmaksi tahi 

 kasvaa yhteen rannikon kanssa muodostaen kivikkorantaisen nie- 

 mekkeen. 



Nain syntyy veden aareen kivikkorantoja, joita aallot yha 

 muovailevat: kuluttavat ja pyoristavat kivia seka huuhtovat pois 

 hiedan ja pienemmat siruset. 



Yleensa ovat kivet nailla kivikkorannoilla isoja mukulakivia 

 0,5—2 m lapimitaten. Reuksenlahden etelapuolella olevalla nie- 

 mekkeella on louhikkorantaa s. o. suuria, kulmikkaita tahi 

 litteahkoja kivia, ja Rivinnokalla on sileiden mukulakivien ohessa 

 pienia liuskakivisirpaleita, joita jaat ja aallot ovat ajaneet kor- 

 keiksi kasoiksi. 



Aaltojen muodostama kivikkoranta on asken kuvattu Hieta- 



