36 I. Leiviskd, Ouliui seudun merenrannoista. 



saisi aikaan minkaanlaista muutosta. Senvuoksi niityn vesireuna 

 uusiutuu vLiosi vuodelta. Laajoilla, hyvin matalavetisilla ran- 

 noilla muuttuu suurempia aloja niityksi, jyrkemmilla ja syvave- 

 tisilla pienempia. Itse maatuminen tapahtuu eri paikoissa eri 

 tavalla. 



Lahella jokisuita edistaa maatumista etupaassa jokien ja 

 ojain tuoma liete, jota aallot ajavat rannalle. Suojatuilla koh- 

 dilla laskeutuu liete tasaisesti veden pohjaan, ja veden paetessa 

 synty y nain j otens . tasanen j a hienohielapoh j ainen rantaniitty . A v o i- 

 mille ja vahemman suojatuille rannoille ajautuu liete mataloiksi 

 sarkiksi eli »pankeiksi». Jaat ja hyokylaineet muuttelevat sitten 

 rannan muotoa lykkaamalla siihen harjanteita, kaivamalla uur- 

 teita j. n. e. Aallot muovailevat naita yha edelleen, ja veden 

 tuomat karkeammat ja hienommat ainekset jakautuvat niihin eri 

 lailla. Taten muodostuu rannalle epatasanen niittypohja urineen 

 ja kumpuroineen. 



Kaukana jokisuista vaikuttaa maatumisen paaasiallisesti 

 maan kohoaminen. Jos rannikko on jotensakin syvavetista 

 (niittyrannaksi), ei maatumista huomaa juuri laisinkaan. Maan 

 kohoaminen ja aaltojen seka jaiden rantaan lykkaama hieta ja 

 sora saa aikaan vaan pienen lisan, ja ranta nousee vedesta pyo- 

 reasti kohenevana, kiinteana tantereena, jota aallot ja jaat eivat 

 paljoa muovaile. Jos rannikko sen sijaan on matalavetinen, vol 

 maatuminen olla hyvinkin tuntuva. 



Laajoilla, matalavetisilla ulappojen rannoilla muuttuu 

 merenpohja veden aletessa sellaisenaan niityksi, silla laaja kivik- 

 koinen matalikko ja karit suojaavat paikkaa syys- ja kevatjaiden 

 mullistavilta vaikutuksilta. Merenpohja on nailla seuduin enim- 

 makseen kutusavea — savensekaista hienoa hietaa — jonka pin- 

 nalle on muodostunut ohuelti liejua. Maan kuivatessa kovettuu 

 liejupintanen kutusavi kiinteaksi kuoreksi, jolle asettuu harvahko 

 heinakasvullisuus. Nain syntyy kiinteapohjainen, tasanen niitty, 

 joka suurimmaksi osaksi on niin alavaa, etta merituulien aikana 

 vesi helposti huljuu sen ylitse. 



Matalavetisten, etaallakin jokisuista olevain suurempain lah- 

 tien pohjukoissa on maatuminen hiemantoisellaista. Maaltapain 



