76 I. Leiviskd, Oulun seuclun merenrannoista. 



Tahan saakka on maa ollut enimmakseen hietamaata: edel- 

 lisen tapaisia kuivempia tantereita ja Eleocharis'ta tahi merisa- 

 roja kasvavia notkoja — paikoin kapeammalti, paikoin parin, 

 kolmensadan askeleen ieveydelta. Nyt sen sijaan maa alkaa 

 yleensii olla savensekaista; kiinteampain hietamaiden valissii on 

 pehmeita, savi- ja mutapintaisia vetisia alangoita, joiden takana 

 useinkin kulkee matalanpuoleinen rantarinne. 



Naissa alangoissa on paikoin pienia lampia, vaan enimmak- 

 seen ovat ne aika laajoina Car ex maritima- ja saZina-niittyina 

 seka Carex no7^vegica-som'd. 



Kiviniemen puolessa on naiden alankojen ylapuolella selva 

 rinne tavallisine maaniittykasveineen (Aira ccespit., Banunc. acris, 

 Spircea j. n. e.), vaan sen takana jalleen kosteahkoja ja suope- 

 raisia niittyja vuorottelevine ranta- ja maaniittykasveineen. Vasta 

 naiden maanpuolella on kiintea maarinne {PolytricJmmj Empe- 

 trum, Vacciniiim, Juniperiis j. n. e.). 



Etempana Myllyojan luona ei ensimmaisten saviperaisten 

 alankojen takana huomaa mitaan rinnetta, vaan soisia ja kiin- 

 teampia maita vuorottelee kauvas maalle pain. 



Seuraavat muistiinpanot kuvaavat rannan yksityisseikkoja 

 Kiviniemen niittyrannalla. 



^7? 1900. Havaintopaikka rannalla Kiviniemen pysakin 

 lahella. Taulu II N:o 13. 



Vesi on hieman tavallista korkeampana vienon lansituulen val- 

 litessa ja ylettyy kaikkialla Cal. stricta-ssLrkkmn juurille saakka. Pohja 

 on sievaa hietapohjaa. Laajat matalikot ylettyvat kauvas merelle. 

 Sisemmissa pikkulahdelmissa on hieta hienointa, harmahtavaa ja rus- 

 kottavapintaista. 



Kauvas oikealle ja vasemmalle nakee rannalla vedessa ja veden 

 rajassa pienenpuoleisia El. pal. ja wm'^^.-saarekkeita, joiden korkeim- 

 milla kohdin kasvaa niukka Cal. stricta. Lahtilatakoissa on Eleoch. 

 harvempaa ja sen seassa Agr. alba harvakasvuisina ryhmina. 



Naiden matalain saarekkeiden ja lahdelmain takana nousee maa 

 pyoreamaisiksi, mataliksi Calam. sfncfa-sarkiksi. Maanlaatu on niissa 

 hietaa, pinta paikoin hieman tumma ja ruosteinen. S. t. on rinteilla 

 merirojua, jota vesi on kulettanut kovemman merituulen aikana. Kasvu 

 on verrattain runsasta — tiheanpuoleista, vaan yleensa matalahkoa. 



