Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o 5. 101 



m levyinen lepikkorivi. Jyrkemmilla rinteillii on hetimiten Lath. 

 ^ja^.-toyry ja leppiii. 



Kapean lepikkorivin takana on kauttaaltaan alavampia 1am- 

 peronmuotoisia niittymaita, joihin vesi tunkeutuu merituulien 

 aikana. Pohjassa on sammalia Hypnum exannulatum y. m. 

 ja piiakasvun muodostavat Cal. stricta ja Carex juncella seka 

 Carices salince (fitscaj, mika milloinkin runsaimpana. Pitkin ja 

 poikin kulkee matalia saarelmia, joiden paakasvina on Festuca 

 rubra. 



Lamperoniittyjen takana on lepparinne [Viola pal., Lysim, 

 ja Comics), sitten joko keskusniittyja (silloin on rinteella Ange- 

 lica, Valeriana, Cornus, Cal. lanceolata, Solidago j. n. e.) tahi 

 pienia, kuivia niittylamperoita lepparyhmain valissa. Muutamissa 

 lamperoissa on pohjalla lehtia y. m. kasvijaannoksia, matalalti 

 multaa ja sitten hietaa (sammalia ei ole). Ruohoja on: 



Viola pal., lehtia 7, Caltha 3, Cornus, niuk., 



Polyg. vivip. 7 — 6, Valer., niuk., Lysim. th., laiteilla. 



Bubus arct. vaihtelev., Oal. pal. » 



Heinista on niukalti pystyja Agr. alba seka joitakin Festuca 

 ruhra-korsiB. ja Carex juncella-iuppsiitR. 



Toisissa lamperoissa ovat heinat vallalla: Agr. vulg. 1, 

 Aira ccespit. 6, Agr. alba 3—4, tahi Jimciis filif. 7—8, Cal. 

 stricta 6, Carex juncella 3 — 4, jalkimaisissa tavallisesti runsas 

 Comarum. 



Lamperoiden takana ylenee maa keskusniityksi. 



Laajoja vesijattomaita on Kotakarin, Hietakarin ja Kel- 

 lonkraaselin rannoilla. 



Kellonkraa^elin etelainen ranta on tavattoman laajaa ja ala- 

 vaa, kivikkoista ja markaa vesijattomaata lammikoineen, urineen, 

 saarineen ja lahtineen. Rannan edessa olevalla matalikolla on 

 pitkalle ulottuvat kivikot, jotka suojaavat rantaa jaiden vaiku- 

 tuksilta. Taulu III N:o 21. 



Maanlaatu on tiivista, hienoa hietaa, limapintaista ja (paikoin) sa- 

 vensekaista. Rantaniitty nayttaa yleensa tasaiselta, vaan lahemmin 



