10 Hdyrcn, Vegetationen pa tillandningsomradena i Ekenas skargard. 



derna. Jiimte denna forekomma andra arter i mindre mangd. — 

 Af stor betydelse iiro mossorna, bland hvilka de vaxter torde 

 vara att finna, som i nutiden utfora de storsta och snabbaste 

 tillandningsarbeten. De for landbildningen viktigaste mossorna 

 kunna sammanforas till tva grupper: hvitmossor {Sphagna) och 

 brunmossor (friimst krokbladiga Amhlystegia). Som bekant spela 

 mossorna en viktig roll sarskildt vid igenfyllandet af vara sjoar 

 och trask, i det de mest vattenalskande arterna fran vattenbas- 

 sinens kanter breda sig allt langre utat, foljda af arter med 

 allt mindre ansprak pa fuktighet. — Hvad fanerogamerna an- 

 gar, ma bar endast papekas, att starrarter, vass, saf, fraken 

 m. fl. under arens lopp bilda vidstrackta torflager. 



Miinniskans ingripande i tillandningsprocessen ar mer 

 eller mindre tillfalligt och varar oftast en belt kort tid. Folj- 

 derna af hennes gorande och latande aro ofta belt obetydliga, 

 men stundom stracka de sig ofver storre tider eller omraden. 

 Det senare kan t. ex. vara fallet i de vatten, dar flitig stock- 

 flotning bedrifves: en mangd affall sjunker till botten ^), ofta 

 fastkilas hela stockar i den losa bottnen, affallet och sjalfva 

 flotningen verka pa djurvarlden och darigenom indirekt pa igen- 

 fyllningsarbetet o. s. v. Pa manga stallen fordjupas vattendra- 

 gen genom muddring, och den upptagna' bottenafjan utstjalpes 

 pa andra platser. Dikning, inbargning af ho^ vass, saf, lof m. m., 

 boskapens betande, branning af allehanda brate o. s. v. bar 

 allt sin betydelse. 



Vid uppskattning af tillandningarnas horisontala 

 storlek under ett visst antal ar ar det ofta svart att afgora, 

 hvar gransen mellan land och vatten skall dragas. Ty allt ef- 

 ter som vattenstandet under arets lopp varierar, befmner sig 



1) Se afven J. E. Bosberg, Bottenvikens finska deltan, sid. 242. Ve- 

 tenskapl. meddelanden af Geogr. Foren. i Finland 11, 1895. 



