12 Hiiyren, Vegetationen p^ tillandningsomradcna i Ekenas skargard. 



ningen ganska nara. Likvitl iir denna definition olamplig under 

 ar med genomgaende hogre vattenstand. 



Tillandningarnas vertikala tillvaxt under en viss 

 tid raaste tydligen vara mycket olika pa olika stallen. Redan 

 den sekuliira landhojningen nar olika belopp i skilda delar af 

 omradet. Enligt Siegers berakningar ^) bar den under senaste 

 arhundrade vid Hango fyr uppgatt till 44,65 cm och vid Pork- 

 kala till 60,16 cm. Enligt Bonsdorff^) bar landet under pe- 

 rioden 1866—1887 arligen bojt sig 0,823 cm vid Hango fyr, och 

 under perioden 1860—1882 arligen 0,705 cm vid Porkkala. 

 Emellertid bar markens bojning till foljd af de sekundara fak- 

 torernas inviirkan pa en mangd stallen forsiggatt betydligt snab- 

 bare, pa andra platser ater nagot langsammare. Exakta varden 

 fran Ekenas skargard kunna dock icke lamnas. 



II. Ofversikt af tillandningarna i det 

 undersokta omradet. 



Ekenas skargard omf attar enligt Hult^) kustremsan och 

 oarna fran Hangoudd i W till Porkkala udde i E. I ostra de- 

 len af det salunda bestamda omradet hafva tillandningarna ti- 

 digare blifvit studerade af J. E. Rosberg, som sammanfattat re- 

 sultaten af sitt arbete i en uppsats: »Nagra iakttagelser rorande 

 tillandningarna i en del af vestra Ny lands skargard ». ^) Har om- 

 talas de forefmtliga tillandningarna, deras art (ofvervagande 

 torfbildning, svamsand, svamlera) och bildningssatt, angifves ver- 

 tikala bojden o. s. v, Uppsatsen atfoljes af en »karta ofver 

 tillandningarna under de senaste 50 aren» i de besokta trak- 

 terna: Esbo, Kyrkslatt, Degerby, Inga, Ostra Snappertuna, af 



1) 1. c. sid. 470 (184). 



'^) A. Bonsdorff, Untersuchungen iiber die Hebung der Kiiste Finlands 

 in den Jahren 1858—1887. Fennia I, n:o 3, tabellerna sid. 3 och 6. 

 ^) Hult, Finlands geografi, sid. 24. 

 *) Geografiska Foreningens tidskrift 1889, n:o 6. 



