Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o 1. 25 



proportion som siindets bredd minskas. Obetydligt langre at 

 SW bar en holme genom ett bredt niis redan blifvit forenad 

 med Danskog och med denna holme aterigen en mindre klack, 

 sa att ^en ganska lang udde uppstatt. Foljer man kusten at, 

 fmner man vid Mornas udde en omkring 30 m bred sandaflag- 

 ring, uppkastad af Mornasfjardens vagor. For resten torde sa 

 godt som hela udden en gang i tiden uppstatt genom dessa va- 

 gors arbete, i det att till en borjan en sandbank bildats i lii 

 for.nagon eller nagra klippor. Udden ar tamligen lag och bar 

 varit bevuxen med stathg furuskog, som dock nyligen genom 

 nedhuggning alldeles forstorts (liksom det skett pa manga andra 

 stallen af Danskoglandet och narbelagna holmar). N om Mor- 

 nas udde och den sedan foljande Ropanudden traffa vi ater pa 

 grunda flador af samma beskaffenhet som^ den i SE. Har tinnas 

 ansenliga tillandningar, och genom anhopning af gyttja gar upp- 

 grundningsarbetet raskt framat. Langst i W traffa vi ater en 

 fastvuxen holme. Sundet mellan Ekholmen och Danskog har 

 blifvit mycket smalt, och oaktadt strommen skall det val i en 

 icke alltfor aflagsen framtid, hufvudsakligast genom den fram- 

 trangande vegetationen af Agrostis och Heleocharis, som binder 

 gyttjan och darigenom motarbetar bortforandet af slampartik- 

 larna, forvandlas till fast mark. 



SW om Danskog ligger Hermansolandet. Dess strander 

 aro branta, afven inuti vikarna, om man undantager den langa 

 vik, som fran E skjuter in soder om hufvudhyggnaden. Dar ar 

 vikbottnen langgrund och har under de sista 50 aren kanske 

 varit tvungen att afsta nagra meter af sin areal till fordel for 

 landet. Men annars traffas bar ringa tillandningar. Detsamma 

 ar fallet med Elgolandet, den storsta af de icke itnnu omtalade 

 oarna. Afven bar iiro stranderna branta; ofta utgoras de af 

 bargens glattslipade hallar och vaggar. Endast i de mera skyd- 

 dade vikarna^ diir man i fonden skymtar en ang, kan man fmna 

 nagon tillstymmelse till tillandning. Och pa alia de manga min- 

 dre oar, holmar och skar, som ligga S och E om Elgo och Ang- 

 holm, S om Baggo, Lango och Sando, S om Fafango, Torso 

 och de i sammanhang diirmed omniimnda oarna, S om Dalkaro 

 och Waxar fmner man endast korta, 1 — 5 m breda sandstran- 



