30 Hdyren, Vegetationen p^ tillandningsomradena i Ekenas skargard. 



allt delta fastnar slam i mangd, och uppgrundningen understo- 

 des hiirigenom kraftigt. 



I bredd med detta samlingsstalle for affall finnas manga 

 andra: nagra m^ stora flackar, dar kafveldun, saf eller tat vass 

 forharskar. Vasskolonieriia aro de allmiinnaste. Ofta aro de 

 sa tiita och uppfyllda af organiska rester, hvaribland delar af 

 vass intaga framsta rummet, att det ar ytterst svart, ja omoj- 

 ligt, att med bat komma fram genom dem. 



6. Djupet 3,5—2,5 dm. MyriophyUitm (7) och Lemna (6). 



7. En omkr. 20 m lang och 0,5 — 1 m bred bank af 

 Scirpus lamstris (7), samlingsplats for liknande foremal som se- 

 naste kafveldunszon. Dessutom fmnas mangder af gamla vass- 

 ror pa bottnen. Har vaxer utom saf Myriophylliim (7). 



8. Mot vikbottnen folja samma vaxter i samma mangder 

 som i regionen 6. Snart bhr Myriophyllum glesare (5), Lemna 

 daremot ymnigare (9). Dessutom upptrada Char a aspera (en- 

 staka) och Amhlystegiiim fluitans (2,5—3). Snart traffas My- 

 rioph. iter i storre mangd (forst 7, sedan 9), medan Lemna af- 

 tager till 5. Samtidigt okas tathetsgraden for Amll. fluitaris 

 till 4. Langst inne utfaller ett dike. 



9. Langre kommer man ej med bat, ty nu foljer ett myc- 

 ket grundt balte med Typha (7), dar det samlats halfformult- 

 nade MyriophyUu7nde\a.Y, vassror och vassrotstockar, gamla for- 

 multnade Typhablsid och stjalkar, hopar af Lemna (7), m. m. 



Af alia de nu beskrifna zonerna, som i angifven ordning 

 folja pa hvarandra langs en linje narmare Estholmen, ar det 

 endast den yttersta vassen och det innersta kafveldunsbaltet, 

 som nagorlunda regelbundet stracka sig tvars ofver viken; vas- 

 sen fortsattes vidare mot Dragsvik. De ofriga baltena forete 

 daremot en mangd oregelbundna bojningar och krokningar, 

 gripa pa mangfaldigt salt in i hvarandra. Ofta finnas flackar 

 af en vaxtlighet inuti flackar af en annan, och ofta afbrytes ett 

 balte af annan vegetation. Flackar med olikartad vegetation 

 tyckas godtyckligt vara kastade om hvarandra. 



Den stora omvaxlingen i vegetationens sammansattning pa 

 narliggande platser ar emellertid icke, eller atminstone endast 

 i relativt fa fall, beroende af tillfalliga orsaker. Tvartom synes 



