Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 23, n:o 1. 37 



gar traffas manga arter, men endast sma mangder af hvarje art. 

 Se har en beskrifning pa en sadan hogre belagen mossang: 



Den vata, 20 X 16 = 320 m^ stora iingen omgafs af 0,6 

 —4 m hoga videsnar; stall vis saknades dessa; hogst voro de i 

 norr. Vindens invarkan var till foljd af en i NW liggande 

 brant betydligt forsvagad. Angen var nagot afhallig och darfor 

 afvensom till foljd af ojamn beskuggning icke likformigt bevu- 

 xen. Pa angens midt antecknades: 



Sphagnum acutitolium 8 Menyanthes 6 ^) 



Aulacomniimi palustre 7 Eqvisetum silvaticum 5 



Thijidkim Blandovii 7 i fl. Ill Potentilla tormentilla 5 

 Carex vulgaris 6 Drosera rotundifolia 3 



Anthoxanfhum odoratum 5 Geiim rivale 3 



Carex dioica 5 Ranunculus acris 3 



Nardus stricta 5 Eumex acetosa 3 



Festuca rubra 4 Trifolium pratense 3 



Agrostis canina 3 Vicia cracca 3 



Aira ccespitosa 3 Lathyrus pratensis enst. 



Carex pankea 3 Oxycoccus palustris 7 



Luzula multifiora 3 Salix phyliccefolia 4 — 5 (lag) 



Bland dessa hogre belagna mossangar traffas icke manga, 

 som aro hvarandra lika. Da man trangt genom de atskiljande 

 videsnaren eller stigit ofver dikena, moter man som oftast en 

 nagot olikartad vegetation. Utom afhallighet och beskuggning 

 invarka harvid afven dikena och de odlade angarna och ak- 

 rarna; fran de genom dikesgrafningen bildade jordhogarna och 

 fran odlingarna inkomma atskilliga vaxter. Alia dessa ofver- 

 gangsangar, ett slags af kulturen pavarkade mossangar, hafva 

 pa kartan betecknats pa samma satt. — Anmarkningsvard ar 

 den ymniga forekomsten af Sphagna, som mojligen beror pa 

 den till foljd af de talrika dikena smaningom forsiggaende torr- 

 laggningen af marken. 



Tidigare framholls griinsen mellan vassen och gungflymos- 

 sen sasom ganska skarp; just har var vassen fastast, och har 



1) Sma exempl.; inga blr. o. fr.; sma bl. 



